VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 393 
bestämma, till hvilket slägte den rätteligen hör, kan först ske, 
då dess utvecklingshistoria blir känd. 
Lefnadsförhållanden. Alla exemplar af Sarcophyllis arctica, 
jag undersökt, på hvilka longituds- och latitudsgrader och på 
hvilka tider af året de varit tagna, hafva innehållit denna 
endofyt i större eller mindre mängd. Ymnigast och kraftigast 
utvecklad fans den i exemplar af Sarcoplwyllis arcetica, tagna 
under vintermånaderna, särskildt i december. Den var då så 
talrik, att den kunde räknas i hundratal på ett par qvadrat- 
millimeters yta af värdplantan. Vid denna tid är den rikligt 
zoosporförande. Dock tror jag mig ha funnit zoosporförande 
exemplar äfven under sommaren. 
Fyndorter: Växten har samma utbredning som Sarcophyllis 
aretica. På alla de ställen, der jag funnit denna, har jag också 
träffat Ohl. ineluswm. 
Fam. Palmellacé&e (Näg.). Wittr. 
Pl. Scand. p. 19; Näg. Gatt. einz. Alg. p. 61; lim. mut. 
Gen. Chlorangium Cienk. 
Bericht. p. 23. 
CHLORANGIUM MARINUM Cienk. 
1..e: et t. 1, fig. 7—9. 
Denna art uppgifves för Hvita hafvet af Cienkowskv. 
(Jfr anf. st.) 
Serien Nostochine& (Ag.) Näs. 
ÅL 
sub. nom. Nostocacee Algensyst. p. 132; Ag. Syst. Alg. p. XV; lim. mut. 
Fam. Rivulariace&e&e Harv. 
in Engl. Fl; 5, p. 262. 
Syn. Calotrichexe Thur. Nostoch. p. 10. 
Gen. Rivularia (Roth) Thur. 
Nostoch. p. 5; Roth, Cat. Bot. 3, p. 332; char. emend. 
RIVULARIA HEMISPHAERICA (L.) Aresch. 
Alg. Scand. exsicc. Ser. 1, N:o 47. Tremella hemispherica L. Spec. Pl. 2, 
p. 1158; sec. Aresch. Phyc. Scand. p. 437. 
