29 
muskelns spänning utöfvar på kontraktionskraftens storlek 
framträdde sålunda äfven i dessa försök; men vid ini- 
tialläget var kontraktionskraftens storlek (i början af kon- 
traktionen) betydligt förminskad. De förhållanden under 
hvilka försöksdjuren lefva, utöfva sålunda väsendtligt infly- 
tande på kontraktionskraftens storlek. 
den tid försöken utföras; vid upprepning af försöken för- 
minskas nemligen kontraktionskraften, eller de tal som 
bestämma gränserna hvaraf denna skraft är att beräknas, 
antaga mindre värden. Detta förhållande är längesedan 
framhållet, och det tillskrifves muskelns trötthetstillstånd till- 
följe af de upprepade retningarna. Förklaringen är väl fullt 
berättigad, då ju hvarje enskild kontraktion om och i ringa 
grad anses vara åtföljd af de förändringar som karakterisera 
trötthetstillståndet. Men här är tillika ett annat moment att 
tagas i betraktande, som icke hänför sig till trötthetstillstån- 
det och som här är af framstående betydelse. Det är den 
tänjning muskeln undergår vid hvarje kontraktion. Denna 
tänjning har till följd att muskeln icke är spänd i det ögon- 
blick kontraktionen vid nästa retningsförsök begynner, och 
att derför muskeln icke i första början af kontraktionen ver- 
kar på häfstången. Å andra sidan veta vi, Såsom ursprung- 
ligen Schwann lärt känna, att kontraktionskraften redan i 
de tidigaste stadierna af kontraktionen uppnår sitt maxi- 
mala värde. Muskelns tänjning tillfölje af en föregående ret- 
ning har sålunda till följd att kontraktionskraften vid nästa 
retningsförsök först i ett litet senare stadium af kontraktio- 
nen, då dess storlek är förminskad, verkar på häfstången; 
under sådana förhållanden måste de sökta gränserna för 
öfvervigten förminskas. Vi intaga i detta hänseende till en 
början följande försök. 
Försök 10. I detta försök var häfstången icke eqvili- 
brerad, så att muskeln inställd i apparaten uppbar 37 gram 
