sl 
0,2 mm. för att preparatet åter skulle vara inställdt i appa- 
raten. Nu befanns: 
kl => 140; <hl50rgk 
2:0) vigtskålen belastades med 10 gr. och apparaten 
inställdes åter så att den minsta förkortning i muskeln skulle 
verka på häfstången; för detta ändamål måste muskeln eller 
dess öfre ände höjas 0,7 mm. Vid denna inställning funnos 
gränserne genom följande försök: 
klere 50: Vv210:= 160: <M80 ALLO IG: 
Då sedan vigten på vigtskålen reducerades till 10 gr., 
så befanns muskeln under försöken hafva blifvit tänjd 0,4 
mm., och gränserna funnos på följande sätt: 
KR > 170; ESB0NE 1k90TgTr: 
Åter reducerades vigten på vigtskålen till 10 gr., och 
muskelns tänjning befanns vara 0,4 mm, I detta läge gjor- 
des försöken: 
kle > 1905 =1210; =>1230, << 240 gr. 
Ny inställning vid 10 grams belastning på vigtskålen 
visade en tänjning af 0,2 mm., och gränserna funnos genom 
försöken: : 
kk. > 240; => -250; < 260, gr. 
Ytterligare ny inställning vid 10 grams belastning på 
vigtskålen visade en tänjning af 0,2 mm., och försöken 
gålvo: 
kk. > 260; < 270 gr. 
3:0) Vigtskålen belastades med 20 gr.; då preparatet 
åter inställdes, tänjdes muskeln 0,7 mm. I detta läge fast- 
ställdes gränserna genom försöken: 
Ilon 2007 << 00:0E>H1 280; <InN2001g5- 
Då sedan häfstången åter belastades med 20 gram, 
befanns muskeln hafva blifvit tänjd 0,1 mm. och gränserna 
vid denna inställning voro 
kk > 290; < 300 gr. 
Ny inställning vid 20 grams belastning på vigtskålen 
visade en tänjning af 0,1 mm.; i detta läge erhölls 
| kk < 300 gr. 
