47 
observationer, som nu föreligga, kan sägas under denna tid 
hafva bibehållit sig konstant, eller möjligen undergått någon 
förändring, beräkna vi medeldatum för de två 31-års pe- 
rioderna 1828—58 och 1859—389 hvar för sig. Vi få då: 
byt borta 142 
a NINA. 9L =1231913151- okt; 
samt 
bay + bg3 F' > "bea —-V13 — 
ANSER =125:000 Okt 
hvaraf vi finna att medelepoken påskyndats med 0.935 da- 
gar på 31 år och således med 3.0 dagar på 100 år. 
I det följande skola vi underkasta observationsmate- 
rialet ny beräkning medels minsta kvadratmetoden och se, 
huruvida de därigenom erhållna resultaten kunna gifva stöd 
åt antagandet af en acceleration uti medelepoken för snö- 
tallet. 
Då vi här ej känna det samband, som råder mellan 
snöfallsfenomenet och de i atmosferen rådande temperatur-, 
fuktighets- och vindförhållandena, antaga vi förändringen i 
medeldatum växa proportionelt med tiden och sätta snö- 
fallsdagen för året 
t=24-tIx+t+y (2 — 1827) oktober, 
uti hvilken x och y beteckna obekanta koefficienter, hvilkas 
värden skola bestämmas, samt 2 det löpande året. Insätta 
vi nu i stället för 2 de särskilda observationsåren, och i 
stället för z de motsvarande observerade snöfallsdagarna, 
samt beteckna — t + 24 med 2», och (2—1827) med b så 
erhålla vi 62 ekvationer af formen 
0=7n Fx+ oy 
0O=20" Fx by 
hvilkas lösning enligt minsta kvadratmetoden lemnar oss de 
sannolikaste värdena för x och y. : 
