Till kännedomen om musklers kontrak- 
tionskraft. 
AT 
K. Hällsten. 
3:0. kontraktionskraften vid undermaximal retning. 
Huru en muskels kontraktionskraft förändras, då irri- 
tamentets styrka får tillväxa eller aftaga, har veterligen icke 
blifvit undersökt, om ock denna fråga blifvit uppkastad till 
besvarande. Med den metod som vid föregående undersök- 
ning 1 afseende på kontraktionskraften användas, har jag 
sökt utreda i fråga varande förhållande. Sjelffallet möter 
sådan undersökning svårighet tillfölje af den förändring tänj- 
ningen och dermed kontraktionskraften undergår, då muskeln 
rycker och höjer en vigt, hvarom 1 föregående artikel var 
fråga. Denna svårighet har jag sökt undvika genom följan- 
de förfarande: muskelpreparatet inställdes i apparaten så att 
den minsta förkortning deri verkade på häfstången; irrita- 
mentet gafs undermaximalt värde och tvenne närliggande 
gränser bestämdes för kontraktionskraften;1i alla de följande 
försöken valdes gränserna så att de differerade på 10 gram. 
Sedan förökades irritamentet och undersökningen gick ut 
på att afgöra om icke vid tillräcklig tillväxt i irritamentets 
styrka (resp. täthet då såsom här retningen utfördes med 
elektrisk ström såsom irritament) den större vigten, som 
vid den föregående försöksserien bestämde öfre gränsen för 
kontraktionskraften, höjdes. Detta visade sig i sjelfva verket 
vara fallet, så att såsom konstant resultat af undersökningen 
