Om den inre friktionen hos vätskor. 
AT 
K. F. Slotte. 
Då en vätska är i rörelse, utöfva dess partiklar på 
hvarandra en hämmande eller påskyndande inverkan, hvil- 
ken fått namn af inre friktion eller viskositet. Storleken af 
denna friktion på ett med rörelseriktningen parallelt ytele- 
ment i någon punkt af vätskan uttryckes genom formeln 
fre 
hvarest betecknar ytelementets storlek, du den förändring, 
som vätskans hastighet i den i fråga varande punkten un- 
dergår på en oändligt liten vägsträcka dn i en mot ytele- 
mentet vinkelrät riktning, samt » en af vätskans materiella 
beskaffenhet och temperatur beroende konstant. 
Man vore böjd att antaga, att de förändringar, som 
konstanten » undergår. med temperaturen, vore af ungefär 
samma storleksordning som de förändringar, hvilka ega rum 
med temperaturen t. ex. hos kapillaritetskonstanten, tätheten 
eller andra dylika konstanter, hvilka äro nära beroende af 
de inre molekylära förhållandena i vätskan. Detta är emel- 
lertid icke fallet, utan temperaturen utöfvar i allmänhet på 
friktionskonstanten en mycket stark inverkan, hvilken i 
många fall icke ens kan jemföras med det inflytande, som 
temperaturen utöfvar på nyss nämnda konstanter. Deremot 
visar sig friktionskonstanten för en vätska med afseende på 
temperaturens inflytande mera beslägtad med de konstanter, 
som hänföra sig till vätskans mättade ånga, hvarföre man 
