144 
Vore p = 3, så skulle man hafva att kombinera eqv. 
(18) och (16). Man skulle då erhålla 
(21) STD RR ERNA 
Jag har äfven försökt att tillämpa eqv. (21) på obser- 
vationerna, men: icke funnit densamma användbar. Att 
deremot eqv. (19) väl öfverensstämmer med observationerna, 
är redan i det föregående visadt. Äro de här framstälda 
åskådningarna riktiga, så torde man således få anse eqv. 
(15), (18) och (19) såsom approximativa uttryck för det 
verkliga samband, som existerar mellan », o och t. 
Hvad ännu beträffar qvantiteten o eller det afstånd 
mellan tvenne molekyler, på hvilket molekylarattraktionen 
och värmerepulsionen äro lika starka, så kan jag icke an- 
nat inse, än att detta afstånd för en och samma tempera- 
tur måste vara detsamma hos en vätska och dess ånga. 
Är medelafståndet mellan molekylerna !) vid en gifven tem- 
peratur större än det värde, som o har vid denna tempe- 
ratur och tätheten lika öfverallt, så kan följakteligen mole- 
kylarattraktionen vid denna temperatur icke sammanhålla 
molekylerna, utan värmerepulsionen - behåller öfvervigten, 
och vätskan måste existera i gasform. Om deremot medel- 
afståndet mellan molekylernå är mindre än o, och moleky- 
lerna äro likformigt fördelade i rummet, så måste moleky- 
larattraktionen behålla öfvervigten och vätskan existera i 
flytande form. Det minsta medelafstånd, till hvilket en ån- 
gas molekyler vid en gifven temperatur kunna närmas in- 
till hvarandra, utan att kondensation eger rum, måste följ- 
akteligen sammanfalla med det värde, som o har vid denna 
temperatur. Men ångan är då mättad ånga. Följakteligen 
måste medelafståndet mellan molekylerna hos en mättad 
ånga vara = v för den temperatur, som den mättade ån- 
1) Eller rättare: medelafståndet från en molekyl till dess när- 
maste grannar. 
