56 



omöjligt att Martial skulle varit född 1440 och menar att 

 man måste fastställa såsom hans födelsedatum 1430 eller 

 troligen något ännu tidigare år. 



Oaston Paris har uttalat samma åsigt. ^) Martial skulle 

 ha dött vid 78 års ålder, skrifvit sitt första större arbete, 

 den versifierade krönikan om Karl VII, vid ungefär tretio års 

 ålder 1461 och blifvit parlamentsprokurator såsom tjugu- 

 åtta år gammal 1458. 



För min del finner jag det högst troligt att man genom 

 att antaga 1430 eller ännu hällre något år under 1420-talets 

 senare lustrum såsom tidpunkten för Martials födelse kom- 

 mer sanningen närmast. Senio confedus skulle då hafva 

 haft afseende på åtta decennier eller något mer och Martial 

 skulle ha blifvit prokurator vid tretio eller något och tretio 

 års ålder — en dylik befattning gafs sällan åt yngre män 

 än så. Det enda som stode i vägen för ett slikt antagande 

 skulle vara detta attribut „den unge" om den yrande från 

 1466. Att olyckshändelsen träffade poeten Martial står utom 

 alt tvifvel genom hans egen utsago i ett af hans senare värk 

 — stället skall senare citeras — och attributet „le jeune" 

 kan förklaras. Enligt en af de Montaiglon meddelad upp- 

 gift 2) har det nämligen år 1437 eller 1440 också funnits en 

 parlamentsprokurator kallad Martial d' Aiivercjne. Det är, 

 såsom också de Montaiglon påpekar, icke osannolikt att detta 

 varit vår Martials fader; i hvilket fall som hälst existerade 

 det icke så alldeles lång tid före, kanske också samtidigt med 

 den år 1458 utnämde prokuratorn Martial en äldre med 

 samma namn och till skilnad från honom kallades poeten helt 

 naturligt — äfven om den äldre icke mera lefde — „le jeune." 



I ett aktstycke, publiceradt af Quicherat^) och, enhgt 



*) I en otrykt, mig godhetsfullt meddelad recension öfver P. L. 

 Miot-Frochof, La grant Dance Macabre des femmes que composa Mai- 

 stre Marcial de Paris, dit d'Auvergue, Paris 1869. 



*) L'amant rendu cordelier, s. X, anm. 



*) Emprunt forcé sur les gens d'église et les habitants des villes 

 de Limousin (Documents inédits sur 1'historie de France. Mélanges 

 hist. par Champollion-Figeac 1841, X s. 685). 



