82 



kärlek i gengäld men damen icke vill lofva att älska ho- 

 nom, dömes han att betala en ansenlig plikt emedan han 

 köpslagit om kärlek och hon att återge skänkerna, utom 

 tyget. Båda vädja; öfverrätten fastställer domen i afseende 

 å honom, men förordnar, att hon får behålla alt som hon fått. 



Den här framhållna tanken att den som tror kärleken 

 fal är en brottsling som måste bestraffas, återkommer fler- 

 städes. Så beklagar sig i tretiotredje domen en gammal 

 man öfver en ung dam för det hon icke besvarar hans kär- 

 lek, oaktadt han underhåller den med rika gåfvor. Då hon 

 har begär efter dylika är hon nog kärlåten och kysser och 

 omfamnar honom men när hon fått dem säger hon blott 

 ,,nescio vos" och gör narr af honom. Hon svarar, att det 

 är emot en ung kvinnas natur att älska en gammal man: 

 det är två motsatta saker, som hvitt och svart, eller som 

 värme och köld. Det är löjhgt af gubben att tro, att hon 

 skulle lämna alt blott för att begynna sysselsätta sig med 

 att „gnida honom på hufvudet tills han insomnar." Det skulle 

 icke falla henne in att älska honom och hon brydde sig ej 

 om hans skänker. Gubben bönfaller, att hon åtminstone för 

 hans pengar ville taga honom. Men härigenom gör han 

 domaren vred och saken afgöres till hans nackdel. 



Ännu värre går det en ung dam som på tillbedjarens 

 förebråelser frakt svarar, att hon icke mer behöfver älska 

 honom då hans pengar äro slut. „Les gens d'amours" döm- 

 ma henne, som älskar blott för pengar och suger ut sina 

 tillbcdjare och derför icke är värd att nämnas inför heder- 

 ligt folk, att återgifva alt hvad hon fått af honom och att 

 för alltid förvisas ur kärlekens rike. Tillbedjaren tycker det 

 är synd och ber att hon åtminstone må få behålla presen- 

 terna. Men domstolen går längre och lägger till det före- 

 gående konfiskation af hennes ägodelar och fängsling af 

 hennes person. 



Men äfven annorlunda förvärkar man sin rätt att vistas 

 i Amors rike och komma i åtnjutande af hans beskydd. 

 Bär man sig ohöfviskt åt blir man utan skonsamhet 

 utstött. 



