99 



någon korrespondens mellan kapellanen Andreas och Martial, 

 och om man också måste medgifva, att Martial i afseende å 

 sin form rönt inflytande från Blosseville, och kanske andra, ^) 

 så står det nog å andra sidan fast, alt hans kärleksdomar äro 

 i hög grad olika alla föregående. Martial spekulerade icke 

 öfver teorier utan sökte att så mycket som möjligt inom sin 

 ram af fingerade processer insätta värklighetsbilder; och det 

 kan säkert icke förnekas, att icke en stor del af de detaljer på 

 hvilka i\hirtial bygt sina rättegångar, äro kopierade direkte 

 från tidens borgerligt-galanta bruk. ^) Hans realistiskt an- 

 lagda sinne lät honom flytta ner dessa spörjsmål till sin 

 egen tid och krets (den „lavere sfer" Trojel klandrar hos 

 honom) och det är orätt att alls nämna hans domar på 

 samma gång som tensonerna; skall han jämföras med nå- 

 gon är det med sitt århundrades författare i samma ämnen 

 och vid en slik jämförelse tror jag icke Martials domar, så- 

 som literaturprodukt betraktade, skola draga det kortare- 

 strået — om man nämligen icke redan på förhand anser 

 honom stå på ett lägre trappsteg för det hans personer icke 

 äro tillbörligt ideelt anlagda och för det han då och då be- 

 gagnar något kraftiga uttryck och liknelser. ^) Hvad i öfrigt 



' ) Trojel, a. a. s. 201 är benägen för att anse den ofvan nämda 

 dikten af Maliiu le Poriier som ,,den förste Framstilling af den Slags, 

 hvortil les Ärrets d'amour af Martial d'Auvergne liorer", hvarför jag 

 ock citerat den. Jag kan dock icke finna, att den har större frändskap 

 med Martials domar än mången annan af de föregående dikterna. Där- 

 emot står den, såsom också dess utgifvare med rätta anmärker, i när- 

 maste samband med Roman de la Rose; att domaren här assisteras af 

 tolf bisittare påminner om Giiillaume de Machaufs ofvan i-efererade dom, 

 där antalet af den dömande kungens rådgifvare äro lika många (blott 

 att de äro kvinliga) och där de på samma sätt allegorisera särskilda 

 goda egenskaper. 



-,) de Montaiglon har gjort sig mödan att uppsöka bevisställen 

 för, att många af de smådrag Martial framhäfver i L'amant rendu cor- 

 delier ochLes ärrets d'amour i själfva värket ingingo i tidens galanteri 

 och hade den betydelse Martial tillägger dem. Jfr. L^amant r. c.,ss. 

 107, 110 ff, 114 f, 124. 1.56, 171. 



^) Mot hvad Trojel, a. a s. 47 säger om att man hos Martial 

 ,, alldeles saknar den i dikterna ständigt återkommande framställningen 



