Bidrag till enantylsyrans historia II. 



Af 



H. A. Wahlforss. 



I ett tidigare, i ÖlVcrsigt af Finska Vet. Soc:s För- 

 handlingar B. XXX offontliggjordt, meddelande har jag visat 

 att i den oljeartade vätska, hvilken Tilloy erhållit genom 

 ricinoljas oxidation med salpetersyra, ingå, utom hufvud- 

 delen, i ringa mängd, en neutral substans af stark, aroma- 

 tisk lukt och en s\Ta, hvars salt äro gulfärgade. Dessa 

 ämnen hade ej blifvit afskiljda, utan åtföljt den syra, hvaraf 

 oljan till större delen utgöres: enantylsyran. Tilleys uppgif- 

 ter om denna syras yttre egenskaper hade derföre blifvit 

 vilseledande. 



Sednare hafva Tilleys iakttagelser af flere forskare, 

 bland dem i första rummet Landolt, blifvit i hufvudsak be- 

 kräftade, att nämligen berörda olja till ungefär hälften utgö- 

 res af enantylsyra. 



Flera syror med samma empiriska sammansättning 

 hafva sedan blifvit framställda dels syntetiskt, dels efter 

 andra metoder, genom hvilka deras kemiska konstitution 

 kunnat på förhand bestämmas. De skiljda syrornas yttre 

 egenskaper hafva äfven samtidigt bhfvit noggrannt fastställda. 

 Min uppgift var derföre endast, att ur Tilleys olja framställa 

 syran ren och befriad från ofvannämnda föroreningar. Sedan 

 kunde jag lätt ådagalägga dess identitet närmast med den 

 normal enantylsyra Schorlemmer framställt ur normal hep- 

 tan och sedan ur enantol med kalium-dikromat och svaf- 

 velsvra. 



