126 



estern, derpå hade ej varit att tänka, ännu mindre därpå, 

 att ur de små mängderna salt framställa ren smörsyra. 

 Metylbytyratets kokpunkt angitVes af Kahlbaum till 101°.^) 



Fraktionen 127°— 130°. 

 Dess vigt var 35 grm. Den hade samma behagliga 

 fruktartade lukt, som utmärker de följande estrarna, dock 

 med en dragning åt etylacetat. Dess egentliga vigt vid 17° 

 bestämdes med Sprengels apparat och fanns, jemförd med 

 vatten af samma värmegrad, således ^°) vara 0,8923. 



En elementaranalys gaf följande resultat: 



0,1788 substans gaf, vid förbränning med kopparoxid, ^) 



i en ström af luft och slutligen syrgas, 0,4053 koldioxid och 



0,1660 vatten. 



116. 100,00. 



Den var sålunda metylvalerat. För att afgöra, hvilken 

 af de fyra bekanta valeriansyrorna det var, hvilkens mety- 

 lester här förefanns, framställdes den fria syran. 



16 grm ester blandades med en lösning af 10 grm 

 kahumhydroxid i absolut alkohol. Efter några minuter hade 

 blandningen stelnat till en af kristallblad genomsatt massa. 

 Den uppvärmdes på vattenbad i kolf med kylrör omkring 

 12 timmar, för att afsluta saponifieringen, hvilken med denna 

 metylester, likasom med de två följande, inleddes genast 

 utan uppvärmning ocs slutfördes med mycken lätthet. Alko- 

 holen afdrefs, i öppen skål, på vattenbad och kaliumsaltet 

 torkades efter afdunstning af det vatten, som några gånger 



') Beii. Ber. XII. S. 344. 



-) Alla, här auförtla, organiska elementaranalyser liafva blifvit 

 utturda på samma sätt. Häraf förklaras vätets fullkomliga öfverens- 

 stänimelse med beräkninojen. 



