130 



kristaller. Vid uppvärmning på vattenbad löste sig ämnet, 

 men ansköt åter vid afsvalning. Vid förnyad omkristallise- 

 ring kunde jag, vid långsam afsvalning af den absolut-alko- 

 holiska lösningen, erhålla centimeter långa ytterst tunna 

 kristallblad. En ringa mängd vatten förminskade deremot 

 betydligt kaliumsaltets kristallisationsförmåga. Hela förtvål- 

 ningsprodukten afdunstades till torrhet. Vid tillsatts af vatten 

 löste sig saltet med mycken lätthet under rotationsfenomen. 

 Efter upprepad afdunstning sönderdelades det med utspädd 

 svafvelsyra. Det afskiljda oljeartade lagret separerades, tor- 

 kades genom upphettning till omkring 130° och destillerades. 

 Härvid steg temperaturen genast till 200° och endast en 

 ringa mängd öfvergick under 202°, nio tiondedelar mellan 

 202°— 204°; en ringa återstod mellan 204°— 205°. 



Dess sammansättning bestämdes genom förbränning. 



0,3706 grm gaf 0,3406 vatten och 0,8400 koldioxid. 



116. Ii 10,00. 



Det är en klar, ofärgad, lättflytande vätska af rent sur 

 och ej obehaglig lukt. Dess specifika vigt ^[ var 0,9310. 

 Dessa egenskaper öfverenstämma fullkomligt med den af 

 Lieben och Rossi ur normalpentylalkohol framstälda nor- 

 mala kapronsyrans. 



Lieben och Rossi hade M funnit dess korrigerade kok- 

 punkt till 204°— 205° och egentliga vigt vid ~ 0,9294. 



Dess smältpunkt bestämdes i ett tunnt profrör, i hvil- 

 ket syran, med i densamma insänkt termometer, infördes i 

 en köldblandning; bestående af 1 volymdel Koksalt och 3 snö. 



Efter köldblandningens aflägsnande smälte syran och 

 termometern deri visade hela tiden en temperatur af — 7- . 

 Vid 6°,5 voro de sista andelarne smälta. Detta resultat 



1) Ann. Chem. Pharm. Bd. 159. S. 76.* 



