132 



piteradt kalciumkarbonat. Sedan detta löst sig, erhölls efter 

 filtrering, afdunstning och afsvalning kalciumsaltet i korta 

 färglösa blad eller tunna prismer, hvilka efter torkning vi- 

 sade stark glans. Dess sammansättning: (Gg H^ 02)2 Ca 

 Hj O ådagalades genom följande bestämningar: 



0,3315 grm lufttorkadt salt förlorade vid 120° 0,0205 

 och gaf vid glödgning, sist öfver bläster, kalciumoxid 0,0643, 



0,2687 kalciumsalt förlorade vid 110^ 0,0161 och gaf 

 0,0526 återstod. 



100,00. 



Moderlut efter saltet utsattes för frivillig afdunstning i 

 rumvärme tills ymnig kristallbildning inträdt. Af den vid 

 17° mättade lösningen gåfvo 4,6527 grm, efter afdunstning 

 på vattenbad en återstod, som, torkad vid 115°, utgjorde 

 0,1111 grm. Detta är beräknadt på 100 delar lösning 2,44. 



Lieben *) hade funnit lösligheten vid 11°— 12° lika 

 med 2,36; Fittig 2) vid 18° 2,5. 



Kapronsyradt barmni. 11,6 grm ren kapronsyra upp- 

 värmdes med vatten ; dertill sattes 9,8 rent barium-karbo- 

 nat. Kolsyreutvecklingen försiggick långsamt, emedan olöst 

 syra och karbonatet sammanklibbade sig till en seg massa, 

 hvilken vid afsvalning hårdnade och derefter med svårighet 

 löstes af helt vatten. Det utkristalliserade sedan i färglösa, 

 glänsande fjäll. Förvaradt några dagar öfver svafvelsyra 

 var det vattenfritt. 



0,4224 grm sålunda behandladt salt förlorade vid 120° 

 endast 0,0018 och gaf 0,2651 bariumsulfat. 



0,3544 grm, torkadt vid 120°, gaf 0,2230 barium- 

 sulfat. 



1} Aun. Chem. Pham. Bd. 187. S. 128. 

 '-) Ibid. Bd. 200. S. 50. 



