232 • 



Af samma skäl må man ej häller på gästabud öfverlasta 

 sig, ty många, som eljes äro hvarandra hulda, råka vid 

 gillebordet i delo. Ej häller vet man så noga hvem man 

 vid slik sinnesförfattning kan komma att byta ord med, i 

 strid mot den gyllene regeln: 



spill ej tre ord 



i träta med en usling; 

 medan den bättre bidar, 

 ofta den sämre slår. 



Därför manas: 



drick hofsamt, 

 tala vettigt eller tig! 



Dig till last 



lägger ingen 

 att du tidigt sängen söker. 



Det är därjämte att ådraga sig åtlöje och skam på 

 samma gång som ohälsa att hängifva sig åt fråsseri och 

 dryckenskap, som förnedrar människan, ty »till och med fä- 

 naden vet, när den skall öfvergifva betesmarken och hemmet 

 söka 2. Därför är det gille ypperst, hvilket hvar gäst lämnar 

 vid full sans, och som en obestridlig sanning framhålles, att 



bättre börda 



bär ingen bort med sig 

 än mycket mannavett, 



men värre vägkost 

 ' var ej på en vandring med 

 än för många mått öl. 



Mannavett eller klokhet prisas framom alla andra egenska- 

 per: det gagnar mer än gods och guld, det skänker den 

 olycklige skydd och lugn, och osvikligare vän kan aldrig 

 någon vinna. 



Trogen vänskap är eljes hvad i Håvamål sättes högst 

 af hvad lifvet kan bjuda, och den, som varit nog lycklig 

 att förvärfva en fulltrogen vän, må göra alt för att behålla 

 honom : 



