Till Erik Edlunds minne, 



af 



A. F. SundelJ. 



Sommaren 1888 öfverraskades de vetenskapliga sam- 

 funden af den smärtsamma och oväntade underrättelsen, att 

 Svenska Vetenskapsakademiens fysiker, Finska Vetenskaps- 

 Societetens hedersledamot Erik Edlund efter en kort sjuk- 

 dom aflidit den 19 Augusti i den lilla, nära Stockholm be- 

 lägna staden Vaxholm, der han en längre följd af år hade 

 för vana att tillbringa sommaren. Den fysiska vetenskapen 

 förlorade med honom en af sina snillrikaste och trägnaste 

 forskare. Under en tid af öfver 40 år finner man i de ve- 

 tenskapliga tidskrifterna af hans hand värdefulla afhandhn- 

 gar, hvilka skola bevara hans namn från glömska under 

 alla tider. Särskildt har den finska vetenskapen skäl att 

 bevara Erik Edlund i tacksamt minne för den sant svenska 

 gästfrihet, hvarmed han låtit sitt vetenskapliga hem. Akade- 

 miens fysiska laboratorium, stå öppet för många af våra 

 landsmän, äfvensom för de impulser till vetenskaplig forsk- 

 ning de erhållit såsom hans lärjungar. Må det tillåtas mig, 

 som haft lyckan att räkna Erik Edlund bland mina oförgät- 

 ligaste lärare, att vid detta tillfälle få framställa en kort 

 skildring af Erik Edlunds vetenskapliga verksamhet. En full- 

 ständig biografi kan här icke komma i fråga, dels emedan 

 en sådan är att förutse ifrån det frejdade vetenskapHga sam- 

 fund, åt hvilket Edlund egnade alla sina krafter, dels af brist 

 på tillräckliga data. Då emellertid hvarje upplysning om en 

 så framstående man måste anses halva en viss betydelse 

 och vara förtjent af att icke råka i glömska, vill jag här 



