257 



tillskrifvas samma betydelse som förut. De verkliga kon- 

 takt-elektromotoriska krafterna gifva sig tillkänna genom 

 det Peltier'ska fenomenet, som utgör ett ojäfaktigt bevis på 

 deras existens. 



Innan jag öfvergår till ett nytt skede af Edlunds ve- 

 tenskapliga verksamhet vill jag i korthet beröra några spe- 

 ciela serier undersökningar på särskilda områden af fysiken. 



En fråga af ett visst intresse för dagen är tillgången 

 vid hafsisens bildning. Härmed sysselsatte sig Edlund åren 

 1862 — 1865. I sjöar med sött vatten afkyles vid vinterns 

 början vattnet på ytan; det af kylda vattnet blir specifikt 

 tyngre och sjunker ned samt ersattes af varmare vatten, 

 hvilket åter i sin tur afkyles. Sålunda fortgår dock pro- 

 cessen endast till dess vattnets temperatur blir omkring -\- 

 4 °C. Vid fortsatt afkylning blir vattnet specifikt lättare, så 

 att det kallare vattnet, om mekanisk omblandning icke sker, 

 stannar på ytan, der ock isbildning inträder vid tillräckligt 

 låg temperatur, d. v. s. så snart temperaturen går under 0°. 

 Fullkomligt rent, luftfritt vatten kan man dock afkyla långt 

 under 0°, utan att det fryser, om man aktar sig från att 

 omskaka detsamma. Vid omskakning eller beröring med 

 en fast kropp, isynnerhet med en isbit, fryser en del af 

 vattnet mycket hastigt och temperaturen stiger till 0°. Deu 

 bildade isen utgöres af små runda brickor eller ock af en 

 massa fina isnålar liknande snö, som är genomdränkt med 

 vatten. 



Man hade tidigare antagit, att isbildningen i hafvet 

 skulle tillgå ungefär på samma sätt som i sjöar med sött 

 vatten. Edlund visar nu, att detta icke kan vara fallet, om 

 man fäster afseende vid det salta vattnets förändrade egen- 

 skaper. Sådant vatten krymper nemligen fortsättningsvis 

 ihop vid afkyhiing äfven under 0° ända tills det fryser, hvil- 

 ket inträffar vid en lägre temperatur än 0°. I salt vatten 

 bör således vattnets afkylning sträcka sig djupt ned och 

 fortsättas ända till dess ytan betäckes af is, då istäcket ut- 

 gör ett hinder för fortfarande afkylning. Nu är emellertid 

 fallet, att isbildningen i saltvatten icke inträder så synnerli- 



17 



