Foreløbigt Bidrag til Kap Farvel-Distrikternes Kulturhistorie. ‚al 
Træ, hvad der ofte forekommer«!, men efter Sammenhængen synes det 
nærmest, som Talen er om en Nødhjælp ved Opførelsen af Fællesboli- 
gen og ikke om egentlige »Hvalknoglehuse«. Antagelig har paa samme 
Maade de paa Nordøstkysten fundne Huse, hvortil Hvalknogler var an- 
vendte”, været af den dér sædvanlige, sent opstaaede Type (se S. 34). 
Hvalknoglehuset er af meget stor Interesse, dels fordi det lader 
sig bringe i nøje Forbindelse med en stor Gruppe andre nordameri- 
kanske Boliger, dels fordi det øjensynligt er den Stamform, hvorfra 
alle andre eskimoiske Jordhuse, direkte eller indirekte, er udgaaede, 
simpelthen ved at man i større eller mindre Grad har erstattet 
Knoglestøtterne med Træværk, Sten 0.а. I Modsætning til de talrige 
afledede Former i det vesteskimoiske Omraade, finder man kun faa 
Østen for Mackenzie River; i de højarktiske Egne, hvor hver opskyllet 
Træstump har Værdi, bruges nemlig Snehytten de fleste Steder hele 
Vinteren igennem, mens den oprindelig nærmest kun anvendtes 
under Rejser og Fangst 1 Foraarstiden®. I Grønland stiller Forholdene 
sig dog anderledes, idet man her kender i det mindste tre Døtreformer. 
Længst mod Nord har Polarstammen udviklet sin ejendommelige 
»Kløverbladtype«, hvor Forstærkninger i selve Muren er traadte i 
Stedet for Knoglerne". Fra nu ubeboede Steder i Melville-Bugt? og om 
til Nüalik paa Østkysten, op mod 2° Nord for Angmagssalikf, har 
man fundet det almenkendte Fælleshus, og endelig har en endnu yngre, 
af Fælleshuset opstaaet, firkantet Form haft hjemme paa den nord- 
ligere Østkyst”. 
Hermed er da de fire Hovedarter af det grønlandske Jordhus om- 
talte, og Spørgsmaalet bliver nu, hvorledes Ruinerne paa Isua stiller 
sig til disse. IVY 1), 8), 9) og 10) Кап ved et flygtigt Øjekast 
minde en Del om »Kløverbladshusene«; men ret besete viser det sig, at 
af disses vigtigste Kendetegn, de forstærkede Sidemure, er der ikke 
Spor, og Rummet til Sidebriksene har derfor heller ikke det nisjeagtige 
Udseende som i Polargrønlændernes Huse. Selv om man tager i Be- 
tragtning, at der ingen Udgravning har fundet Sted, bliver dette Træk 
paafaldende, fordi det findes ved alle fire Ruiner. Det kan da kun 
antages, at man staar over for Hvalknoglehuse. Det afvigende 
Hus 4) og Tomten længst tilvenstre i 7), set mod Vandet, er øjen- 
synligt af samme Grundform, men delt ved en Væg i to Rum; de 
bringer for saa vidt Boligerne paa Southampton Island i Erindring. 
Ligesom de to sidstnævnte synes de øvrige Ruiner delte ved en 
I HAAN, e005 fleck eh 
2 Ryper: Esk. Bebygg., S. 289. — Muligvis Tuostrup, S. 223, 278. 
3 STEENSBY: Eskimokult. Opr., S. 191. 
4 STEENSBY: Pol. Esk., S. 315. 
5 RYDER: Grønl. Vestk., S. 254. 
$ AMDRUP, р. 303. 
7 Smst., S.319 o.f. — Ryper: Esk. Bebygg., В. 296 o.f. — Tuosrrup, S. 279. 
8 Boas, S. 400. 
