14 Kas BIRKET-SMITH. 
Man har nu antaget”, at Eskimoerne under deres Fremtrængen langs 
Grønlands Vestkyst en Tid lang er stoppede op ved Disko-Bugt og dér 
har omformet deres Kultur efter de nu indtrædende mildere Forhold, 
før de bredte sig videre mod Syd. Herfor kunde tale, at mens der 
i Umånaq-Bugt og det indre af Disko-Bugt findes udpræget arktiske 
Naturforhold, staar man ved Mundingen af sidstnævnte saa at sige 
med ét Slag over for Livsvilkaar af et mildere Præg. Saavel her som 
i de umiddelbart sydfor liggende Distrikter Egedesminde og Holstens- 
borg spiller derfor Hundeslæden kun en ringe Rolle, mens til Gengæld 
Kajakfangsten staar højt. Desuden har man fra nyere Tid Prøver paa 
Disko-Bugts kulturavlende Ævner, idet moderne Redskaber som Kajak- 
skydesejl og Kajakror aabenbart har deres Hjemsted dér?. 
Nu er det imidlertid indlysende, at en Husform som Hvalknogle- 
huset maa være af arktisk Herkomst, fremavlet, hvor Træ i tilstræk- 
kelig Mængde ikke kunde bringes til Veje, og vi saå, hvorledes den 
har været til Stede praktisk talt helt nede ved Kap Farvel. Dette 
maa da spore til en Undersøgelse af, hvorvidt der lader sig paavise 
andre arktiske Træk i denne Egns Kultur. 
Først kan det da nævnes, at Ruinpladsens Beliggenhed, langt 
fra det aabne Davis-Stræde, minder om de nordlige Bopladsers, men 
ikke er almindelig sydpaa, hvor Bebyggelsen væsenligst er knyttet til 
Fjordmundinger eller til Skærgaarde og Sunde, о: Steder, til hvilke" 
Storisen med sine Skarer af Klapmyds (Cystophora cristata) har let 
Adgang, eller hvor Sortsiden (Phoca groenlandica) trækker forbi ved 
Forsommer- og Efteraarstide. Dog maa det udtrykkelig bemærkes, at 
netop i Nærheden af Isua findes ogsaa i Nutiden et Par beboede 
Steder, Narssaq, Tugdlarünat og Niaqornaq, hvis Beboere for en Del 
lever af Ringsælfangst i den inden for Bredefjord liggende Isfjord 
(Nordre-Sermilik). 
Kodgrave siger i sig selv intet. De bruges ganske vist nu 
meget lidt i Kap Farvel-Distrikterne; Forraad gemmes simpelthen 
i en Klippespalte og dækkes med gamle Baadskind, idet de nuvæ- 
rende, sydgrønlandske Hunde, der er af evropæisk Afstamning, baade 
er for faatallige og for lidet glubske til, at man for deres Skyld skulde 
træffe videregaaende Foranstaltninger. Derimod nævnes de af CRANZ?, 
paa hvis Tid man sydpaa havde Hunde af eskimoisk Race. Men dette 
fører videre. Naar det nemlig erindres, at Hunden sydpaa praktisk 
talt var unødvendig — kun fattige bar Pelse af dens Skind? — spør- 
ger man uvilkaarligt, om dens Tilstedeværelse da ikke betyder, at den 
engang i Fortiden har været til Nytte, eller med andre Ord om man 
1 Smst., S. 70: — Jf. SOLBERG, S.91 о. Ё. 
2 STEENSBY: Rejsest., S. 150 o. f. 
3 CRANZ, S. 188. 
4 DALAGER, S. 45. 
