16 Kas BIRKET-SMITH. 
haft særligt indsatte Ben, Øren og Hale. Slædens forholdsvis betydelige 
Længde i Sammenligning med Bredden tillige med de ikke opadbøjede 
Meder henfører den til en ældre Type, der er forskellig fra den nu- 
værende nord- og østgrønlandske, men som minder saavel om Polar- 
grønlændernes! som derigennem om Aivilikernes? Slædeform. Opstan- 
dere findes ikke; men de har utvivlsomt engang været til Stede, da 
man overhovedet ikke hidtil er truffet paa Typen uden Opstandere i 
Grønland. THALBITZER mener ganske vist?, at den Slædemodel, Ам- 
DRUP fandt paa Skærgaardshalvø paa Østkysten (68° n.Br.), har været 
af denne Form, der f. Eks. findes ved Netjilik* og Iglulik®, i Labrador‘ 
о. а. St.; men skønt Modellen fjærner sig stærkt fra de moderne, øst- 
grønlandske Slæder, slutter den sig saa nøje til det her omtalte Stykke 
fra Ikigait, at der næppe er tilstrækkelig Støtte for hans Antagelse. 
Paa den af »Germania«-Ekspeditionen fundne Slæde, der nu opbevares 
i Museum für Völkerkunde i Berlin, synes de Træstykker, der er an- 
bragte som et Par Opstandere, snarest at svare til de Skraastivere, 
der forbinder Mederne med det forreste Tværtræ paa Polargrønlæn- 
dernes Slæde; men ogsaa den har antagelig engang haft Opstandere. 
Det er jo naturligt, at det er disse, det i Tidens Løb først gaar 
ud over. 
Efter de omtalte, af hverandre ganske uafhængige Fund, hvis 
Værd yderligere stiger, fordi der aldrig er foretaget systematiske Un- 
dersøgelser i Kap Farvel-Distrikterne, kan Hundeslædens tidligere 
Forekomst i disse Egne uden Tvivl betragtes som en Kendsgærning. 
Det falder da ganske i Traad hermed, at der i Erhvervslivet endnu 
den Dag i Dag gør sig et mere arktisk Præg gældende, end det under- 
tiden antages. 
Den alt overvejende Erhvervsmetode er selvfølgelig Kajakfang- 
sten, som kan drives praktisk talt Aaret rundt, selv om Storme og 
Isfod ved Strandklipperne ofte for nogen Tid kan lægge Hindringer i 
Vejen om Vinteren. Man fanger med Riffel og Harpun (med denne 
navnlig i Taage og urolig Sø, naar man kan komme Dyret nær ind 
paa Livet) samt i Julianehaab-Distrikt ved Fællesjagt med Blærespyd, 
som især i dets sydligere Del hører til enhver vel udrustet Kajak. 
Ved Siden af Kajakfangsten er Isfangst dog ingenlunde ukendt, 
og det er den, der som ægte arktisk her er af Interesse. Det er kun 
sjældent, at der i Kap Farvel-Distrikterne er varig Vinteris ud over 
det inderste af Fjordene, som mest ligger fjærnt fra de nuværende 
1 MYLIUS-ERICHSEN & MOLTKE, Fig. 8. 166. 
2 Parry, S. 515. — Hatt, Fig. S. 85, 221. 
3 THALBITZER: Amdrup Coll., S. 393 o.f. 
4 ÅMUNDSEN, Fig. S. 264. 
5 Lyon, Tavle ved S. 111. 
6 Eksemplarer i Nationalmuseet, Kbh., og Museum ftir Vélkerkunde (Grassi- 
Museum), Leipzig. 
