Foreløbigt Bidrag til Kap Farvel-Distrikternes Kulturhistorie. 27 
den først er indkommen i sen Tid, og den søger nu med Held at 
fortrænge den rankere, men ogsaa langt yndefuldere Vestkyst-Kajak. 
Forøvrigt er det øjensynligt Forekomsten af denne, endnu dog ret 
Fig. 20. Gravfundne Harpunspidser, 2:3; 
a har antagelig haft Od af Ben eller Sten, b og с af 
Jærn. Ikerasärssuk og Kitsigssut. (Nationalmuseet). 
sjældne Type, som har givet Porsitp! den fejlagtige 
Forestilling, at Julianehaabs-Kajakkerne skulde være 
af en særlig Form. 
Saa langt mod Nord som i Kolonien Frederiks- 
haab findes Vingeharpuner med Skraaflade mellem 
Benvingernes Rod og tilsvarende Kastetræer med 
bred Hage (Fig. 22a). Denne Form stammer lige- 
ledes fra Østkysten; endnu i Firserne var den tilmed 
ukendt for Kommandør Horm's Ledsagere fra Na- 
nortalik?. Da den virkelig betyder et teknisk Frem- 
skridt, har den efterhaanden forstaaet at bane sig 
Vej til Vestkysten. Det erindres, at den ved Aar- 
hundredskiftet dukkede op sydpaa i Egnene omkring 
Frederiksdal og Nanortalik. Paa det afbildede Stykke 
ses det, hvorledes det østlige Træk er forenet med 
de i Frederikshaab - Distrikt almindelige, smalle og 
svagt hvælvede Vinger. 
1 Ровзио: Ein. Geräte, S. 618. 
2 Ногм, В. 7b. 
Fig. 21. Benbe- 
slagen Tredolk 
til Selfangst, 
1:4; Nanortalik. 
