Foreløbigt Bidrag til Kap Farvel-Distrikternes Kulturhistorie. 31 
Drivis, Storisen (Fig. 1), som gaar ned langs Grønlands Østside og 
bøjer et Stykke op ad Vestkysten. Hele Strækningen nordpaa indtil 
Godthaab-Egnen er derimod en fattig og selv i vore Dage meget spar- 
somt beboet Kyst, og efter EGEDE's udtrykkelige Angivelse maa jo 
Befolkningen her paa hans Tid have talt den midtgrønlandske Mund- 
art, »U-Dialektenc. Naar dens Maal nu er sydlandsk, maa det skyldes 
den af Missionærerne bevirkede Indblanding af Sydlændinger i Befolk- 
ningen. Baade i dens Legemsbygning og Kultur synes der imidlertid 
endnu at være Træk, som vidner om de oprindelige Forhold. Bebo- 
erne af Julianehaab-Distrikt »ere gemeenlig store og stærke imod de 
Nordligere«*, »wohlgebildeter, munterer u. gefälliger als die im Westen” 
og synes rent fysio- 
gnomisk at minde om 
Angmagssalikerne 
(Fig.23); 1 Frederiks- 
haab-Distrikt er An- 
sigtstypen langt me- 
re i Retning af det 
»mongoloide«.  In- 
dex cephalicus & er 
henh. 78,1 og 76,8. 
I hele Julianehaab- 
Distrikt mangler 
ganske den lille Lan- 
se, som findes paa 
hver eneste Kajak i 
Frederikshaabs. For- 
holdet mellem de to 
Harpunformer har 
vi nevnt. Selv i 
vore Dage hævder Fig. 23. Mandstype; Julianehaab. (Forf. fot.) 
Julianehaaberne til 
en vis Grad deres kulturelle Uafhængighed; mens det moderne Ka- 
jakskydesejl i Frederikshaab-Distrikt er af den sædvanlige, midtgrøn- 
landske Type, findes der sydpaa jævnsides to særlige Former (Fig. 24). 
De kan bægge drejes om en lodret Akse (over Krydset i a, til højre 
for det i 6). Derved opnaar man at kunne anbringe dem, før man 
gaar paa Fangst; de stilles da parallelt med Kajakkens Længdeakse 
1 Befolkningen ved Arsuk og Kangårssuk skal af Grønlænderne regnes for 
noget for sig selv. Ogsaa GIESECKE opfatter dem som en Enhed, for saa 
vidt han kalder dem »die wildesten und schlimsten im ganzen südlichen Grön- 
land« (S. 202). Maaske udgør de en egen Stamme. 
? Fapricius: Fange-Redsk. ved Sælh.-Fangst., В. 145. 
3 GIESECKE, S. 22, 
4 HANSEN, S. 203. 
