visa att evangelisten tydligen velat förlägga Marias ned- 

 komst till hösten, icke till midvintern, och då hans uppgif- 

 ter grunda sig på samtida vittnesbörd, har man ingen rät- 

 tighet eller ens ringaste anledning att betvifla dem. I äldre 

 tider fanns, såsom det tyckes, ingen bestämd tradition om 

 datum för Kristi födelse, utan den 25 december antogs på 

 grund af en uträkning som bevisligen är oriktig, men sken- 

 bart stödde sig på en annan uppgift i samma evangelium. 

 Den äldsta kristna kyrkan var i allmänhet icke synnerligen 

 nogräknad med kronologin, hvartill väl den förvillande bland- 

 ningen af många olika kalendrar var en orsak ; så till exem- 

 pel firades och firas ännu minnet af Kristi lidande icke på 

 den historiskt riktiga dagen, den 15 april, utan långfreda- 

 gen får allt ännu bero af det Judiska månårets variabla be- 

 stämningar och dessutom af den bestämda veckodagen. 

 Emedan den Romerska kalendern, som sedermera allmänt 

 följdes i kristenheten, då ännu icke vunnit insteg i orienten, 

 ansåg sig kyrkomötet i Nicea böra bibehålla den 14 nisan 

 såsom påsktermin, och sålunda kom äfven den kristna påsken 

 att bero af månens skiften, utan att ändock sammanträffa 

 med Judarnes påsk. Då nu många kyrkliga högtider bero 

 af påsken och många andra af julen, så ha nästan alla årets 

 högtider kommit att firas på historiskt oriktiga dagar, för 

 hvilka intet annat än gammal häfd kan åberopas. Någon 

 synnerlig skada har väl icke derigenom åstadkommits, ty 

 hufvudsaken är att minnet årligen firas, men alldeles likgil- 

 tig kan frågan dock ej vara, emedan man alltid hellre firar 

 minnet af en händelse på den rätta dagen, än på en god- 

 tyckligt bestämd tid. Liksom året för Kristi födelse måste 

 flyttas 6 år tillbaka i tiden, så bör äfven dagen för samma 

 händelse efter all sannolikhet utsättas 2 1 / 2 månad tidigare 

 än hittils varit vanligt. 



Antagandet att den 25 december vore Kristi födelse- 

 dag gjorde sig jemförelsevis nog sent gällande i kyrkan, nem- 

 ligen en mansålder efter kyrkomötet i Nicea, och tidigare i 

 vesterlandet, än i de österländska församlingarne. Redan 

 detta förhållande gör bestämningen något misstänkt; ty om 



