den hade haft någon tradition till grund skulle den väl 

 tidigare begynt antagas i österlandet, t. ex. Syrien, 

 Mindre Asien eller Egypten. Men tvärtom vidhöll försam- 

 lingen i Alexandria längst meningen att Kristi födelsedag 

 vore den 6 januari, och den enda kyrkofader, som bestämdt 

 påyrkar detta sednare datum, var biskopen i Salamis på 

 Cypern Epifanius, död år 403. Hans ord äro: ,,Re vera 

 nativitas Christi certa contigit XI mensis Tybi secundum 

 Egyptios", hvilket datum enligt Ideler motsvarar den 6 ja- 

 nuari. Men dels var Epifanius i allmänhet mycket okritisk, 

 dels skref han detta nog sent, åren 370 — 80, just då den 

 25 december begynte få allmännare insteg, hvaraf synes att 

 kyrkan icke fäste något afseende vid hans mening i detta 

 afseende. Han åberopar icke heller något skäl för sitt på- 

 stående, mot hvilket i alla fall samma anmärkning kan gö- 

 ras som emot den 25 december. Man hade i forntiden icke 

 för sed att efterforska eller ihågkomma födelsedagar, utan 

 hellre dödsdagar, ty ända ifrån de äldsta tider firades alla mar- 

 tyrers minnen på deras dödsdag. Clemens Alexandrinus 

 (omkring 200, död 220) yttrar sig till och med hälft ogil- 

 lande om dem som efterforskade Kristi födelsedag: ,,Sunt 

 autem qui curiosius natalis domini non solum annum, sed 

 etiam diem addunt, queni dicunt 28 anno Augusti in 25 pachon 

 (= 20 maj) incidisse"; derefter anför han några häretikers 

 afvikande uppgifter, utan att sjelf ansluta sig till någon- 

 dera, lemnande hela frågan derhän. Af hans yttrande vill 

 det synas som skulle man redan då hafva förlorat traditio- 

 nens ledning, och derföre antingen lemnat frågan obesvarad, 

 eller hjelpt sig fram med gissning; så berodde Alexandrinska 

 kyrkans antagande af den 6 januari sannolikt blott på giss- 

 ning. Likväl tyckes någon gammal tradition ligga till grund 

 för meningen att Kristus var född och döpt på samma tid 

 af året; åtminstone säger Jos. Scaliger i verket „De emen- 

 datione temporum": ,,Ceterum constat eodem fere tempore 

 anni Christum et natum et baptizatum", och förlägger båda 

 till löf hyddohögtid en, dit döpelsen utan tvifvel bör föras. 

 På hvems auktoritet Scaliger dervid stöder sig, har jag icke 



