minst passande kom till sist, samt ännu gäller hos oss. 

 Krysostomi samtida Proklos talar om Marie bebådelse så- 

 som: ,,adventum domini et salvatoris, quo hominum genus 

 indutum, dignatus est nos visitare" och af andra kyrkofäder 

 kallas den: ,.annunciatio Christi", ,,initium redemtionis u , 

 ,,annunciatio dominica" {Binterim, Denkwiirdigkeiten 5: 1, 

 pag. 357). Dessa benämningar passa utmärkt väl till epi- 

 fanie-festens andemening, och det är derföre högst sanno- 

 likt att sagda fest ursprungligen och närmast åsyftade Ma- 

 rie bebådelse, såsom första början till menniskoslägtets 

 frälsning, dock så att dermed äfven förenades minnet af 

 åtskilliga andra senare uppenbarelser. Men om epifanias 

 betydelse verkligen var sådan i apostlarnes tidehvarf, så 

 måste någon tradition ligga till grund för dess fixerade da- 

 tum den 6 januari (som det året, nemligen 747, torde hafva 

 motsvarat Judarnes 7 schebat och Egypternas 11 tybi), ty 

 nogot annat skäl att förlägga festen till just den dagen kan 

 svårligen upptäckas. Ingen Judisk fest infaller på den ti- 

 den af året, utan den måste hafva rent kristen upprinnelse, 

 men hvarken Kristi födelse eller dopet i Jordan kan hafva 

 inträffat den tiden, af förut anförda skäl. Har åter tradi- 

 tionen från urgammal tid fästat minnet af änglabudskapet 

 om Kristi framtida födelse vid den 6 januari, så ger detta 

 ett starkt stöd åt min uträkning af tiden för Zakarie offer. 

 När vid reformationstiden alla gamla kyrkliga inrättnin- 

 gars öfverensstämmelse med Evangelierna noga granskades, 

 begynte man hysa betänkligheter angående datum för fö- 

 delsedags-festen. Bland andra antydde den utmärkta kro- 

 nologen Josef Scaliger (professor i Leyden, född 1540, död 

 1609), att uppgiften om herdarnes nattvakt icke gerna kunpo 

 förlikas med antagandet af den 25 december såsom Kristi 

 födelsedag, och uppgaf äfven en utväg att komma det his- 

 toriskt rätta datum på spåren. Han räknade nämligen (i 

 Supplementet till „De emendatione temporum") omgångarne 

 i Judiska tempeltjensten ända ifrån Judas Makkabaei tid, 

 då templet renades och ånyo invigdes, till tiden för Zaka- 

 rias' tjenstgöring och offer. Scaliger kunde väl icke fullt 



