10 



efter lagen på bränneoffers altaret'. Året är räknadt efter 

 den då mest brukliga Seleucidiska aeran, som började med 

 år 312 före Kr. eller Roms 442, och motsvarar således 165 f. 

 Kr. eller R. 589. Men då Judarnes månader rättade sig 

 efter månens skiften och således berodde af det mycket va- 

 rierande datum för den 1 nisan, kunna likväl olika menin- 

 gar råda om motsvarande datum i Romerska kalendern för 

 det årets 25 kislev. Ty sagda fest skall alltid firas 260 da- 

 gar efter den första nisan. Scaliger anser den dagen hafva 

 motsvarat den 24 november (en måndag), hvilket skulle för- 

 utsätta att den 1 nisan inföll på 9 mars; men detta är utan 

 tvifvel ett misstag, emedan påskaftonen icke gerna kunde 

 infalla så tidigt som den 22 mars. Säkert var en skott- 

 månad det året inskjuten, så att den första nisan inträffade 

 den 5 april och påskaftonen den 18 april. Till detta sena 

 datum hänvisar cyclus lunisolaris, som visat sig vara syn- 

 nerligen pålitlig, och den 25 kislev måste således det året 

 hafva motsvarat den 21 december, som var en söndag. 

 Romerska kalendern var väl icke då ännu så inrättad som 

 den sedermera blef efter år 708, men man måste anticipera 

 dess Julianska form, sådan den var i Augusti tid och ännu 

 användes i östra Europa. Om man nu ifrån denna utgångs- 

 punkt den 21 december 589 räknar dagarne till slutet af 

 juni 746, finner man att 156 och ett hälft år gör 57021 

 dagar, hvartill bör läggas 39 skottdagar och 11 dagar från 

 år 589, tillsammans 57,171 dagar; denna summa dividerad 

 med 168, som uttrycker en hel presta-omgång, gör 340 om- 

 gångar och 51 dagar. Denna rest dragés ifrån juni må- 

 nads slut, då en hel omgång befinnes hafva slutat med den 

 10 maj 746; men emedan Abias skifte var det åttonde, böra 

 7 skiften = 49 dagar tilläggas, då man kommer till den 

 28 juni, som var en lördag. Således begynte Zakarias i 

 Abie skifte sin tjenstgöring säkert den 29 juni, en söndag, 

 och fortfor dermed en vecka, till och med lördagen den 5 

 juli år 746. Söndagen den 6 juli, efter slutad tjenstgöring, 

 ägde väl hans hemfärd rum ifrån Jerusalem till Hebron, 

 och 9 månader derefter bör sannolikt Johannes Döparens 



