70 



— till 38 — 40° Celc. — är förenad med den olägenhet, ätt 

 vattenånga kondenseras å frontlinsens främre yta, hvarige- 

 nom observationens fortsättande hindras. Detta inträffar 

 innan kort, någon minut, redan vid användning af Hart- 

 nack's objektiv N:o 4, resp. Zeiss' N:o A, och ännu hasti- 

 gare om större förstoring, exempelvis Hartnack's N:o 7 el- 

 ler Zeiss' N:o D befinnes nödig att användas. Det var ur- 

 sprungligen för att förekomma denna olägenhet den appa- 

 rat, här är fråga om, konstruerades. 



Apparaten består af en cylindrisk messings hylsa som 

 omgifver objektivet; dess uppgift är att uppbära täckglaset 

 och att dermed hindra vattenångan att komma i beröring 



med objektivet, resp. frontlinsens 

 främre yta. De närmare anordnin- 

 garna antyder teckningen: här be- 

 tecknar Ii h en genomskärning af 

 messings hylsan ; r r åter betecknar 

 en ring, i hvilken ena ändan af hyl- 

 san kan fastskrufvas ; vid appara- 

 tens användning fästes ringen mel- 

 lan tuben T och objektivet O, då 

 nemligen dessa delar af mikrosko- 

 pet skrufvas fast vid hvarandra : 

 1 1 slutligen betecknar täckglaset, 

 som är fästadt vid hylsans andra ända. Genom denna an- 

 ordning hindras vattenångan att tränga fram till objektivet, 

 resp. frontlinsens fria yta. Täckglasets vidfästning behöfver 

 ofta förnyas; detta uppnås på enkelt sätt förmedelst en lös- 

 ning af schellack i alkohol. 



Vid apparatens användning för det omnämnda ända- 

 målet skjutes tuben så långt nedåt, att täckglaset å hylsan 

 tränger in i vätskan (7 2 eller 1 • klornatrum lösning) och 

 kommer i beröring med blastodermet, då observationen utan 

 hinder af vattenångan kan fortsättas i kontinuitet. 



Apparaten finner äfven användning för vissa andra än- 

 damål, t. ex. såsom kompressorium, såsom redan ofvan an- 

 tyddes; för detta ändamål är sjelffallet tuben att skjutas 



