145 



konstlade lyrik stöter oss ofta tillbaka genom sitt sinliga 

 själfsvåld. 



Samma rikedom, som möter oss på öfriga områden at den 

 indiska skaldekonsten, varsnar man äfven hos det indiska dra- 

 mat, hvilket troget återspeglar folkets brokigt mångskiftande 

 lif. Dramats första uppkomst torde väl åtminstone delvis böra 

 tillskrifvas de mimiska danser och sångspel, hvilka vid offer- 

 fester uppfördes till gudarnes ära. Derpå tyder själ t va nam- 

 net på skådespel, i sanskrit nätakam af nat för närt dansa, att 

 mimiken spelar en hufvudroll, och att uppförandet börjar 

 samt ofta äfven slutar med bön. Windisch deremot (Der 

 griechische Einfluss im indischen Drama) anser den episka 

 recitationen hafva gifvit upphof åt dramat, en åsigt som 

 mycket väl låter förena sig med den föregående, om man antar 

 en samverkan af sång och recitativ. De omkring 00 dramati- 

 ska arbeten, som för närvarande äro kända, lemna oss dock 

 ingen upplysning om beskaffenheten af det älsta dramat, 

 uran framstå redan såsom produkter af en mera utvecklad 

 dramatisk konst. Några angifva namnen på dramatiska för- 

 fattare såsom föregångare, hvaraf dock nu mera inga arbeten 

 rinnas i behåll. På grund af denna brist på verkliga dramer 

 från en tidigare period äfvensom den lifliga beröring, hvari 

 Inderna efter Alexander den Stores segertåg mot Indus 

 trädde med grekerna, anser Weber för sannolikt, att deras 

 dramatiska föreställningar, hvilka förut hufvudsakligen be- 

 stått af dans, musik och sång, genom grekiskt inflytande 

 utvecklat sig till den afslutade formen af konstverk. 

 Obestridligt är nämligen, att Inderna upptagit grekernas be- 

 nämningar på djurkretsen, hvilken i denna form hos grekerna 

 fulländades under första årh. före Kristus, och djurkretsens 

 bilder omtalas i flera dramer såsom allmänt kända. Lika- 

 ledes uppträda i några dramer yavana-flickor i kungens 

 följe, hvarmed urspungligen förstods grekiska slavinnor, se- 

 nare måhända afkomlingar af greker från de baktriska 

 rikena. Till och med den indiska kärleksguden, som afbildas 

 med en båge af blommor hvars sträng bildas af surrande bin 

 och hvars fem pilar utgöras af strålande blommor, förmodar 



K) 



