146 



Weber vara en efterbildning af den grekiska eros, allden- 

 stund en dylik föreställning i den äldre litteraturen full- 

 komligt saknas. Också berättar Plutarchus, att Alexander 

 den Store lät skicka Sofokles", Euripides' och Aiskylos' skal- 

 deverk efter sig till Indien, samt att barnen till perser, 

 susier och gedrosier sjungit Sofokles 1 och Euripides tragedier. 

 Alexander förde med sig på sina krigståg skaror af gre- 

 kiska konstnärer, deribland äfven skådespelare, hvilka vid 

 alla fester uppträdde. Då han vistades i Ekbatana, kommo 

 till honom tre tusen konstnärer af alla slag, och äfven ef- 

 ter denna tid stod Indien i liflig förbindelse med den gre- 

 kiska bildningen. Störst var detta inflytande i vestra Indien 

 särskildt i Ujjayini, der det älsta indiska dramat spelar, 

 under konung Menanders regering omkring 144 f. Kr. Sam- 

 tidigt och ända in i kejsartiden beherrskade den nyare 

 attiska komedin alla teatrar i Grekland och Italien och det 

 finnes intet skäl till antagandet att densamma icke med 

 samma begärlighet skulle omfattats äfven i Indien, på samma 

 sätt som för närvarande den fransk tyska komedin vandrar 

 öfver Europa. Men utom denna yttre historiska möjlighet 

 visa äfven det indiska dramats hela organisation och ut- 

 vecklingsgång på ett nära samband med den grekisk-romer- 

 ska komedin. Windisch ådagalägger det inre sambandet 

 dem emellan på ett verkligen slående sätt, och dock måste 

 man instämma i Wilsons yttranden (Specimens of the thea- 

 tre of the Hindus), att det indiska dramat jämfördt med 

 det grekiska bär en fullstämdigt inhemsk prägel, med sjelf- 

 ständig plananläggning och nationel färg. Stoffets behand- 

 ling och hela koloriten är äkta indisk, utmålningen af enskild- 

 heterna ofta underbart skön. 



Olikheten i de bägge folkens verldsåskådning kan ej 

 heller gerna skarpare framträda än i dramat. Såsom vi 

 lära känna detsamma i Indien, hänför det sig till den period 

 af strängt regleradt kastväsende och förfinad bildning, som 

 var rådande ungefär från början af vår tideräkning och fort- 

 for omkring ett årtusende, samt under sin senare del karak- 

 teriseras af häftiga strider mellan en mängd religiösa sekter, 



