151 



ännu lefver ej visar sig ens i de svåraste ögonblicken af 

 hans lif, hör till Orientens för oss främmande lifsåskådning. 

 För öfrigt framträda redan här buddhister, hvilka behandlas 

 med stor vördnad och förkärlek enligt deras ceremoniella 

 bruk, prålaktigt skrytsamma hofmän, fega domare, medlid- 

 samma rättstjenare och sofistiska tjyfvar, som berömma 

 sig öfver att ej stjäla något från enkor och faderlösa, samt 

 annat dylikt hörande till ett förfinadt kulturlifs giftiga 

 svampvexter. 



En annan framstående dramatisk skald är Bhava- 

 bhuti, hvilkens lefnad sannolikt infaller omkring 720 efter 

 Kr., hvilket bekräftas äfven deraf, att Qiva i hans arbeten 

 dyrkas i sin förskräckande gestalt. Bhavabhutis förnämsta dikt 

 är Mälati och Mädhava, af Scherr jämförd med Julia och 

 Romeo, tänkta i indiska förhållanden. Stycket är fullt af 

 svällande lidelse på alla håll och språket andas synnerlig 

 skönhet och kraft ; efter vexlande skiften förenas Mäd- 

 hava med ministerns dotter Mälati, som han räddat ur öf- 

 verhängande fara, på samma sätt som hans vän Makaranda 

 med Mälatis väninna Madayantikä. Ett annat skådespel 

 af Bhavabhuti , .Ramas äfventyr' berättar i dramatisk form 

 denne hjeltes lefnadsöden ur den episka dikten Räuiäyana. 

 Stilen är kraftig och harmonisk såsom i Mälati, skildringen 

 målande, en stark patos herrskar i dem begge. 



Höjdpunkten inom den indiska konstpoesin betecknas 

 dock af namnet Kälidäsa, hörande till kretsen af de fram- 

 stående skalder som samlats vid konung Vikramädityas och 

 andra lysande konungars hof i Ujjayini, omkring 2 — 4: de 

 årh. af vår tideräkning. I alla former af poesi har han åda- 

 galagt sitt lysande snille. Lassen kallar honom den mest 

 glänsande stjernan på den indiska poesins himmel för det 

 mästerkap, hvarmed han beherrskar språket, den fina kän- 

 sla med hvilken han förlänar enklare, mera konstnärlig 

 form åt den af traditionen behandlade hjelte eller gudasagan, 

 utan att dervid öfverskrida den goda smakens fordringar, och 

 slutligen för mångfalden af hans skapelser, den sinnrika 

 uppfinningen, skönheten i hans skildringar, finheten i hans 



