i 55 



tycktes hafva slocknat, att åflere orter bctjeningen på brand- 

 tornen ansågo sig böra hissa brand signaler, ehuru de ej 

 kunde redogöra hvar eld utbrutit. Vidskepliga personer 

 trodde sig uti detta underbara sken hafva erhållit ett tec- 

 ken, som förebådade verldens undergång. Lärde män kappa- 

 des om att i största hast skaka ur sig en tillfredsställande 

 förklaring af det nya utomordentliga fenomenet. 



En tillfällig omständighet, som inträffade samtidigt 

 med det röda skenets första uppträdande utan att sta till 

 detsamma uti något inre sammanhang, sporrade yttermera 

 mången forskares verksamhet. Några år förut hade det 

 inträffat, att ett stort engelskt pansarfartyg sprungit i luf- 

 ten ungefär på en versts afstånd från ett meteorologiskt 

 observatorium, hvars sjelfregistrerande barometer genom en 

 särskild egendomlig oscillation tillkännagaf sekundslaget för 

 den ödesdigra händelsen, om hvilken ingen af fartygets be- 

 sättning kom att förtälja för de lefvande. Den 27 Augusti 

 1883 inträffade i sundet emellan Java och Sumatra ett 

 af de våldsammaste vulkaniska utbrott, som historien vet 

 att omtala. Då underrättelsen om denna katastrof kom 

 till England, företog sig samma meteorolog, som egde den 

 nyssnämnda sjelfregistrerande barometern, att efterse om 

 hans barometer äfven skulle hafva att förtälja något 

 om eruptionen der borta på mera än en jordqyadrants af- 

 stånd ifrån honom. Tanken var djerf, men han fann sin 

 djerfva tanke fullkomligt bekräftad. Underrättelsen härom 

 spred sig hastigt till hela den bildade verlden, öfver allt 

 granskade man sina barometerkurvor, och öfver allt fann 

 man, att Krakatoas ljudvåg, om ock ohörbar för våra mensk- 

 liga öron, frambringat oscillationer uti barometerkurvorna, 

 ja till och med ännu sedan denna ljudvåg gått tre till 

 fyra gånger jorden rundt. 



Då framkastade en annan engelsk lärd, Professor Lock- 

 yer, den besynnerliga hypotesen, att det röda skenet skulle 

 bero uppå ofantliga massor af fint fördeladt stoft, hvilka af 

 Krakatoas krater blifvit slungade upp till de högsta regionerna 

 af atmosferen och der utbredt sig så, att de slutligen omslöto 



