161 



derpå genomlupit molnfria regionen och sedermera för an- 

 dra gången reflekterats inom öfra molnregionen, så är det f 

 ifall vi geometriskt konstruera för oss dessa reflexions- 

 förhållanden, lätt att inse, att det diffusa ljus, som dessa 

 två gånger reflekterade ljusstrålar tilläfventyrs framkalla, 

 måste synas oss hafva såsom medelpunkt en punkt belägen 

 i samma vertikalplan som solen, men något ofvanom denna 



Spektralanalytiska undersökningar utförda under da- 

 gar, då dessa fenomen visat sig mer än vanligt tydliga, haf- 

 va ådagalagt egendomliga förändringar med de telluriska 

 linierna och absorptionsbanden inom den röda ändan af 

 spektrum, hvilka förändringar antyda, att under dessa da- 

 gar stoft af materie i fast aggregationstillstånd förefunnits 

 inom atmosferen. Färgen af detta stoft torde vid påfal- 

 lande ljus vara brun. 



Men om vi nu också medgifva, att det röda skenet 

 och den stora bruna ringen omkring solen intet an- 

 nat äro, än vissa faser af afton- eller niorgonrodnaden, 

 hvilka utvecklat sig till utomordentlig intensitet, emedan för 

 tillfället större mängd af fina fasta stoftpartiklar sväfvat 

 inom atmosferen, än eljest under likartade förhållanden ; 

 så återstår dock frågan: hvarifrån härstammar detta stoft? 



Anhängarne af krakatoa-hypotesen äro naturligtvis 

 genast färdiga med svaret. Denna hypotes har dock haft 

 att utstå en alltför svår strid emot numeriska data och be- 

 räkningar. Då det röda skenet fortfor så länge, att äf- 

 ven hypotesens anhängare måste medgifva det vara svårt att 

 förstå, huru krakatoa-stoftet fortfarande kunde hålla sig sväf- 

 vande i atmosferen, så redde de sig med påståendet, att at- 

 mosferen erhållit en förnyad mängd af enorma stoftmassor 

 ifrån en vulkanisk eruption, som enligt sjöfarandes berättelser 

 skall hafva egt rum från Mount Augustin på en af Aleutiska 

 öarna i slutet af år 1883. Beräknar man Krakatoas volym så- 

 dan den var före eruptionen och tänker man sig, förbiseende 

 att dock en betydlig del måtte återfallit i hafvet, öns 

 hela massa uppslungad till de högsta regionerna af at- 

 mosferen och der söndersmulad till det finaste pulver, så 



11 



