9 



Personalpronomina äro: u jag, ni du, hvilka hafva från 

 nominaldeklinationen afvikande accusativer uun mig och nin 

 dig. Derjämte förekommer en särskild ablativ udas, hvar- 

 förutom u stundom oförändradt förekommer i casus obliqui, 

 under det andra person dertill brukar ne. Första persons 

 plur. är niku, andra personens är okänd. För tredje person 

 begagnas hupirri, eller akka för maskulinum och femininum 

 samt appo för neutr. Form för accus. sing. är ir, acc. pl. 

 appin, appir, objektiv ap samt nomin. pl. apin. 



Possessivpronomina, som fogas emellan ordstammen och 

 kasusändelsen, äro: 1 7ni, 2 ne, 3 nitavi, plur, 1 nikavi, 3 appine. 



Bland numeralia äro kända endast kir ett, savak eller 

 sava två 



Verbalbildningen sker genom personalsuffixers fogande 

 till verbstammen, dervid de särskilda suffixerna för olika 

 tempora antingen inpassas mellan verbet och personaländel- 

 sen, eller följa efter de sistnämda. Persoualändelserna äro 

 för aktiven, i presens: 1 pers. — , 2 ti, 3 ra, 1 pl. iun, 3 

 pi; prseteritum 1 — , 2 ki, 3 s, 1 pl. yut, 3 vas. Bland tem- 

 pora utmärka sig först det prsesens, som tillika tjenstgör så- 

 som futurum och hvilket karakteriseras af ett n, samt det 

 permansiva prsesens på van. Sålunda bildas af turna veta: 



prses. futur. prses permansiv : 



Oppert anger n såsom ändelse för första person. En 

 jämförelse med prseteritum och öfriga former ådagalägger 

 dock, att n, hvilket genomgår alla personer, utgör en bild- 

 ningssuffix. Imperfektets suffix är ra, plusqvamperfecti ta 

 och prekativens ne; de fogas alltid efter personalsuffixen der 

 denna är uttryckt.^ ^--— .,^ 



pr8eterit. imperfekt. 'W^^ — --i.^ y^\ 



1. turna turnara l^<}/c ^A^A 



//&/•* ^•'•^ VN^g^ 



