13 



suso-mediska gruppen kommer härtill, skulle vi sålunda ega 

 tre eller fyra särskilda dialekter af det forn babyloniska 

 språket. 



Den dialektiska skilnaden mellan sumeriskan och ak- 

 kadiskan är ej stor, den inskränker sig till vexlingen af nå- 

 gra ljud, bland hvilka den mest anmärkningsvärda är, att 

 ett i sumeriskan anljudande m stundom i akkadiskan upp- 

 träder såsom g; denna senare dialekt är hufvuddialekt. Men 

 hvad som för oss har största betydelse är, att Haupts ut- 

 läggning af akkadiska språket i flera väsentliga drag skiljer 

 sig från den framställning Lenormant gifvit och att derige- 

 nom de anknytningspunkter som förefunnits mellan akkadi- 

 skan och de altaiska språken helt och hållet försvinna. En 

 kort redogörelse för resultatet af Haupts undersökning skall 

 närmare ådagalägga förhållandet. 



Först måste jag likväl med några ord beröra den forsk- 

 ningsmetod som af Haupt blifvit följd, för att förklara det 

 för vissa kilskrifttecken alldeles afvikande ljudvärde han er- 

 hållit och hvarigenom en mängd ord och formförhållanden 

 nu uppträda under fullkomligt annan gestalt. Dessa förhål- 

 landen framställas utförligt i ofvan åberopade arbete : Die 

 Sumerischen Familiengesetze, Leipzig 1879. 



Bristande källor för studium af det sumeriska språket 

 kunna numera ej anföras såsom förklaringsgrund till de olika 

 tydningar, hvilka förekomma. Man eger icke blott en stor 

 mängd sumeriska texter med fortlöpande assjn-isk öfversätt- 

 ning, utan dertillännu talrika grammatiska arbeten, paradigmer, 

 ordböcker, öfningsexempel och preeparationer, hvilka de as- 

 syriske lärde ha sammanställ såsom hjelpmedel för sig vid 

 lärandet af sumeriskan. Vid den grammatiska analysen af 

 de bilingva texterna bör man ej slafviskt låta leda sig af 

 den assyriska öfversättningen, ty om äfven denna troget 

 återgifver originalets mening, så är dock de bägge språkens 

 genius alltför mycket olika, för att de äfven i uttryckssätt 

 och konstruktion öfverallt skulle täcka hvarandra. Det enda 

 rationela synes derföre vara att till en början lemna den 

 assyriska öfversättningen å sido och om möjligt förklara 



