18 



ma determinativelement mer eller mindre fullständigt hos de 

 bägge sammanhörande satsdelarne, fullständigt motsvarande 

 den kongruens, som i de indogermaniska språken råder mel- 

 lan substantiv och adjektiv, såsom hetul-a alb-a, fluviu-m 

 altu-VA, ehuru densamma här framträder i motsatt ordning. 

 Samma vokalharmoni i ordets början iakttages i kafir vid 

 förbindelsen af nominativprsefixen na med derpå följande 

 substantiv: na-bantu med folk, no-huso med ett ansigte, ne- 

 nkosi med en höfding, ne-hashe med en häst. Denna vo- 

 kalharmoni motsvarar fullständigt den sumeriska. 



Nominala härledningspreefixer äro a i u och e, hvilka 

 dock endast sparsamt förekomma och likna de bortre indiska 

 och afrikanska språkens sätt att bilda nomina genom voka- 

 liskt tillägg framför roten. Oftare förekommer prsefixen nin, 

 som egentligen betyder „allt som''"'. Vanligast är praefixen 

 nam „öde'\ De bägge sistnämda bilda nomina abstrakta: 

 till sin natur utgöra de likväl med det följande rotelementet 

 en sammansatt ordstam. Prsefixen ki bildar nomina loci. 

 Blott en nominalbildande suffix är med säkerhet bekant, 

 nämligen gal. 



Nomeu har intet genus eller numerus och saknar ofta 

 äfven kasustecken. Samma form kan brukas såsom singula- 

 ris, pluralis, subjekt och objekt. Stundom betecknas plura- 

 len genom ordets fördubbling, eller med suffixen ene, som 

 väl är förkortad af tredje persons possessiv-siiffix i plur. 

 nene. Detta förhållande finner sin motsvarighet i flera an- 

 dra språk. Såväl Dinkaspraket i Ostafrika som de Sydau- 

 straliska munarterna och Malajiskan begagna samma identi- 

 ska form för singularis och pluralis, eller man griper hos 

 några språk till en materiel upprepning af ordet, försvagar 

 denna till reduplikation i början eller slutet, och kommer 

 ändtligen till beteckning af ordet genom ett detsamma repre- 

 senterande demonstrativ. I Malajiskan heter öra?! menniska, 

 menniskor, men man kan också säga öran Öra?i menniskor, 

 eller demonstrativets pluralform sättes framför ordet, eller 

 såsom i Dinka efter detsamma: Sonkor häst, 5onkor-ke hä- 

 star. I Polynesiskan säger en Maori 2^ai god. papai goda. 



