45 



drad jernoxid rödfärgad modifikation af den förra (se A. E. 

 Nordenskiöld, Finlands mineralier p. 54), Ofvananförda data 

 rörande deras opt. förhållande visar emellertid, att de icke 

 äro identiska. Den röda malakoliten (Degeröspaten), hvilken 

 af Berzelius blifvit analyserad, visar en öfverensstämmelse 

 mellan det opt. förhållandet och jernhalten i enlighet med 

 ofvananförda lag. Det var derföre önskligt att erhålla en 

 kemisk analys äfven af den gröna, hvilken af Kand. J. Ca- 

 strén blifvit verkställd med följande resultat: 



SiOj 53,76 



Fe O 10,38 



MnO 1,34 



Ca O 23,90 



Mg O 9,95 



Grlödningsförlust . . 0,27 

 98,60 



Såsom man finner företer den gröna malakoliten äfven 

 i kemiskt hänseende en bestämd åtskilnad från den röda. 

 Den förra motsvarar en halt af 35 ^j^^ den röda af 70 */o. 

 (Ca, Fe) Si O3. Vid Stansvik förekommer således såsom på 

 många andra ställen tvenne väl skilda varieteter af samma 

 mineralspecies, den ena af mera acid, den andra mera ba- 

 sisk karakter. Vid närmare betraktning finner man äfven i 

 morfologiskt hänseende en åtskilnad mellan dem, i det att 

 den röda malakoliten visar en tydlig afsöndriug parallelt med 

 symetriplanet (b), hvilken icke eller åtminstone icke lika 

 tydligt förefinnes hos den gröna, lika litet som hos malako- 

 liten i allmänhet. Under mikroskopet visar sig den röda 

 icke mera förvittrad än den gröna, ja snarare något mindre. 

 Den röda färgen hos den förra är väl sålunda att tillskrifva 

 icke den högre jern utan manganhalten (MnO =3%). Fina 

 tvillingslameller förefinnas hos hvardera varieteten parallelt 

 med a- och c-planen. 



Pyroxenen från Helsingfors (n:o 12). Denna har jag 

 redan för längre tid tillbaka anmärkt på grund af dess egen- 

 domliga uppträdande i form af ganska tydliga af prisma- och 



