86 



mellan nordiska fogelarter och dem, som vistas på högre- 

 bergssträekningar, kan med fullt skäl framhållas den kauka- 

 siska orren, af hvilken art universitetets zoologiska museum 

 till först erhöll tuppen såsom föräring af öfverste Edv. Gu- 

 stavson i Tiflis; hönan har jag genom köp sedermera lyckats 

 förskaffa hit af herr Mlokosiewicz. 



Denna art, hvars stjert, genom de yttre pennornas krök- 

 ning utåt, äfvenledes erhållit en Ijn-formig skapnad, bör väl 

 derföre inom slägtet Tetrao L. hänföras till det af Swainson 

 1831 (Fauna Bor. Am.) bildade genus eller subgenus Lt/~ 

 rurus. Stjerten, som hos begge könen af denna art är be- 

 tydligt längre än af den hos oss här i norden allmänt be- 

 kanta orren, skiljer sig från förhållandet hos tuppen af Te- 

 trao tetrix dessutom därigenom, att den jemte sin lyrformiga, 

 skapnad emot spetsen är betydligt skarpare nedåt böjd. 



Den kaukasiska orren lemnar likaledes ett nog tydligt 

 bevis deröfver, huru ofullständigt de högre kaukasiska bergs- 

 sträckningarna hittills varit undersökta, då en i många afse- 

 enden så intressant artform såsom denna först 1875 af Tac- 

 zanowski {Proc. Zool. Soc, p. 267) blifvit beskrifven efter 

 upptäckaren under namn af ''''Tetrao mlokosiewiczP'' . Af i 

 fråga varande art, som är märkbart mindre än den vanliga 

 hos oss förekommande orren, finnes en tupp och en höna 

 afbildade i Dresser's bekanta arbete A History of tlie Birds 

 of Europé och torde det derföre böra anses öfverflödigt i 

 händelse jag här ytterligare skulle framställa en utförlig be- 

 skrifning öfver denna fogel. Då afbildningarna och beskrif- 

 ningen i Dressers omnämnda arbete något afvika från de 

 exemplar, vi erhållit till universitetets museum, vill jag här 

 likväl meddela korta uppgifter beträffande dessa afvikelser- 

 samt derjemte framhålla några få väsendtligare olikheter mel- 

 lan den kaukasiska och vår här i Finland förekommande 

 orre. Till jämförelse med den kaukasiska arten har jag be- 

 gagnat ett par särdeles naturenligt uppstoppade finska exem- 

 plar, som jag efter M. v. Wrighfs död inlöst af hans arf- 

 vingar till universitetets zoologiskn museum, Tuppen är skju- 



