146 



hörligt såväl sig emellan, som med de små individerna, ge- 

 nom att beröra deras antenner med sina egna. Bates bragte 

 stundom tåget i oordning genom att bortsopa några af le- 

 derna; detta stadnade då, men så snart lederna åter af de 

 storhufvade individerna blifvit slutna, fortsattes marschen. Det 

 är något liknande lemlarnes vandringar i dessa härtåg, men 

 de i tråga varande däggdjuren sakna alla dylika ledare, 

 hvilka synas bland myrorna liafva uppsigten öfver det hela. 



Andra arter vandra i öfverbygda vägar. Så Eciton 

 crassicornis, hvilken går fram blott der han skyddas af blad, 

 vedbitar o. d. Nödgas han vandra öfver ett öppet ställe, så 

 bygger han öfver sin väg ett hvalf af jord- och trädbitar, 

 som dock icke hopkittas, utan sammanhållas endast af me- 

 kaniska lagar. Hos de blinda här- myrorna, E. erratica och 

 E. vastator, hvilka tåga fram blott i hvälfda eller underjor- 

 diska tunnelar, är skilnaden mellan de små, byggande arbe- 

 tarene och de stora än skarpare, än hos andra, i det de se- 

 nare här tjenstgöra såsom soldater, hvilka genast frambryta, 

 så snart man skadar lönngångarne och först då draga sig 

 tillbaka, då de egentliga arbetarena komma för att i stånd 

 sätta skadan. 



Det sätt, på hvilket gångar och byggnader förfärdigas, 

 är mycket olika. Vanligen använda de jordbyggande my- 

 rorna, enligt Mc Cooks iakttagelser öfver den i Texas lefvande 

 Pogonomyrmex harhatus, vid arbetet käkar, framben och 

 antennspetsar. Utgräfningen sker med mandiblerna, jordklum- 

 parne knådas mellan mandiblerna och frambenen eller mellan 

 dessa och hufvudets undre sida. Öfver hufvud herrskar mycken 

 flit. Dock finnas äfven arbetare, hvilka måste af de andra rent 

 af tvingas till arbete. En starkt utpräglad fördelning af detta 

 eger nästan alltid rum. Medan sålunda en del hållas qvar i 

 stacken för att vårda ungarne m. m., gå andra dertill särskildt 

 utsedde ut för att söka föda. Också härvid fördela myrorna 

 arbetet sig emellan. Så har ofvan nämnde författare i akt 

 tagit att arbetare af vår vanliga skogsmyra, hvilka nedstigit 

 från träd, sedan de derstädes fyllt sig med boning, vid ro- 

 ten mottagits af andra myror, dem de då fodrat med denna. 



