IX 



skaps-Societeten anförtro inseendet öfver den tinska polarexpe- 

 ditionen, är beträffande de för sagde företag beviljade medlens 

 förvaltning och användning i hufvudsak endast föreskrifvet, att 

 de skola ställas till Vetenskaps-Societetens förfogande för att 

 efter dess bepröfvande på lämpligt sätt för ändamålet använ- 

 das, hvarjemte i det senare brefvet redovisningsskyldighet åläg- 

 ges Societeten. Den vidsträckta befogenhet, som i denna sak 

 sålunda tillades Societeten, syntes, enligt dess uppfattning, inne- 

 bära att Societeten egde bland annat icke blott besörja anskaf- 

 fandet af nödiga instrumenter och annan för expeditionen er- 

 forderlig materiel, utan äfven, sedan behofvet deraf iipphört, 

 åter försälja denna egendom för bestridande af utgifterna för 

 expeditionen; äfvenså sj^ntes det ankomma på Vetenskaps-So- 

 cieteten att anordna ersättningen för observatörerne antingen 

 enligt reseräkningar, fasta arvoden eller på annat lämpligt sätt. 

 Med hänsyn till förstnämnda omständighet gjordes äfven upp- 

 köpet af en del insti-umenter under förutsättning att de efter 

 expeditionens slutförande skulle öfvertagas af universitetets fy- 

 siska kabinet, hvilket ock skedde. Likaså försåldes hösten 

 1884 dels underhand, dels på auktion åtskilliga inventarier, 

 hvarutom redan då åtgärder vidtogos om försäljning af de for 

 expeditionen uppförda observationsbyggnaderna, för hvilket än- 

 damål auktion var utlyst att anställas i Sodankylä den 9 April 

 1885. Ett återkallande häraf syntes icke lämpligen kunna ega 

 rum och var med afseende å det stora afståndet knappast mer 

 möjligt, då Ecklesiastik-Expeditionens skrifvelse af den 12 Fe- 

 bruari 1885, deri Vetenskaps-Societeten anbefalldes hos Kej- 

 serliga Senaten anmäla om polarexpeditionens återstående egen- 

 dom och föreslå lämpligaste sättet för dess realiserande, den 

 16 påföljande Mars för Societeten föredrogs. Något annat sätt 

 för byggnadernas försäljande än genom offentlig auktion syntes 

 icke heller kunna ifrågakomma, hvarför Societeten trodde sig 

 bäst handla i det allmännas intresse genom att låta den ut- 

 lysta auktionen hafva sin gång. Att priset för byggnaderna 

 dervid utföll synnerligen lågt i förhållande till priset för deras 

 uppförande, är lätt förklarligt, då de med afseende ä sina små 

 dimensioner och sin säregna inredning med luckor i tak och 

 väggar ej lämpade sig till boningshus och dertill måste af kö- 

 paren bortskaffas, hvarvid de med stor omsorg konstruerade 

 stenpelarne och ugnarne, hvilkas uppförande medtagit betydande 

 kostnader, förlorade allt värde. Beträffande den egendom, som 

 vid nämnda tidpunkt ännu ej var föryttrad eller på anfördt sätt 

 disponerad och som bestod hufvudsakligen af en samling instru- 

 menter, har Societeten ej underlåtit att i dess underdåniga fram- 



