XV 



förberedelsetiden skulle utgöra åtminstone 7 månader, en tid, 

 som måste anses väl behöflig, då öfriga i detta företag delta- 

 gande stater hade en förberedelsetid af mera än ett år. Till 

 följd af företagets säregna art, i det att dess utförande berodde 

 af ett stort antal till sin l^eskafFenhet vidt skilda faktorer, kunde 

 dessa kostnadsförslag endast vara närmelsevis riktiga. Det 

 brådskande sätt, hvarpå allt nu, med anledning af den korta 

 tiden, måste utföras, gjorde det omöjligt att med de förutsedda 

 anslagen komma till rätta. Under dessa svåra förhållanden 

 ålåg äfven ledaren att ansvara för räkenskapernas förande och 

 utgifternas verilicerande, ett åliggande, som i anseende till det 

 öfriga ansträngande arbetet var förenadt med icke ringa svå- 

 righeter. Egentligen hade alla räkenskaper bordt anförtros åt 

 en särskild räkenskapsförare, men då detta skulle hafva be- 

 tungat expeditionens budget med en högst bet3^dlig summa, så 

 kunde det ej ifrågakomma. 



Sedan Vetenskaps-Societeten gifvit Meteorologiska Ut- 

 skottet i uppdrag att såsom polarkommission genomlöra expe- 

 ditionen och undertecknad blifvit till ledare utsedd, så upp- 

 gjordes af mig genast i början ett program för expeditionen, 

 hvilket af polarkommissionen blef antaget, och sedermera hän- 

 •sköts hvarje särskild åtgärd, som icke uti sjelfva programmet 

 fanns bestämd, till polarkommissionens afgörande i de fall, der 

 sådant var möjligt. Den allmänna gången för anslagens an- 

 vändande blef den, att medlen i form af förskotter på särskilda 

 tider lyftades af expeditionens ledare, som egde att för de- 

 samma afgifva redovisning inför polarkommissionen, hvars med- 

 lemmar i början utgjordes af Statsråden Moberg och Linde- 

 löf samt undertecknad; senare afträdde Statsrådet Lindelöf och 

 i hans ställe inträdde Professorn Sundell. Herrar Professorer 

 Elmgren och Malmgren hafva hela tiden fungerat som supple- 

 anter och inträdt i kommissionen i S3'nnerhet vid de tillfällen, 

 när undertecknad varit jäfvig. Detta sätt att gå tillväga var 

 det enda möjliga och redovisningens afgifvande inför sakkun- 

 nif/a personer var ett oafvisligt vilkor, ty utan detsamma skulle 

 väl ingen kunnat åtaga sig utförandet af en dylik expedition, 

 såvida ej densamma vai'it åtföljd af en särskildt bemyndigad 

 räkenskapsförare eller kassör samt ännu dertill, hvilket nedan 

 närmare skall framhållas, af en läkare, hvilket åter, såsom re- 

 dan ofvan blifvit sagdt, skulle i hög grad hafVa förökat expe- 

 ditionens utgifter. 



De till Societeten nådigst utfärdade reskript af den 4 

 Maj 1882 och den 15 Augusti 1883, hvarigenom de behöfliga 

 medlen ställas till Soeietetens förfogande, lemna tydligen råd- 



