XXIX 



att desamma derstädes skulle lyckas bättre, hvilket ock visade 

 sig vara fallet 



Vid återkomsten till Sodankjdä återstodo ännu några ar- 

 beten å stationen, hvarefter jag först kunde med trj^gghet 

 lemna den i herr Bieses händer. Under nedresan, som bör- 

 jade den 15 Januari 1883, ådrog jag mig en svår förkylning, 

 som iippehöll mig i Uleåborg 10 dagar, utom att derstädes 

 fiere för expeditionen nödvändiga ärenden måste uträttas. Här- 

 igenom uppkom denna fördröjning, som tvang mig att hos 

 Societeten anhålla om förökadt anslag. Huru expeditionen 

 1883 — 84 till föjd af klimatiska orsaker drog ut på tiden ända 

 till medlet af April 1884 har älven blifvit framhållet. 



Under utförandet af denna expedition har jag betraktat 

 såsom min oafvisliga pligt att i främsta rummet se till att 

 expeditionen uti vetenskapligt hänseende nådde sitt föresätta mal. 

 Att icke spara egna krafter vid öfvervinnandet af mötande 

 svårigheter har jag betraktat såsom min förnämsta pligt. 



En vigtig sida af denna verksamhet har varit att genom 

 mitt personliga iimgänge med observatörerna hos dem utbilda 

 den hänsla af solidarisk ansvarighet, utan hvilken expeditionen 

 med all säkerhet icke skulle lyckats. Att jag härvid af respek- 

 tive observatörer rönt ett förtroendefullt tillmötesgående är 

 mig en glädje att erkänna. 



Vid snart sagdt hvarje steg har jag måst med största 

 omsorg se till att expeditionen ej belastades med onödiga ut- 

 gifter, hvilket ganska ofta föranledt ändlösa underhandlingar, 

 åticljda af obehag och förtretligheter af den mest tröttande 

 beskaffenhet. Tillika har det varit min pligt att se till att 

 mina egna krafter skulle räcka till, att så ställa min utrust- 

 ning och mitt lefuadssätt, att jag ej skulle duka under fiir 

 sjukdom, tj' detta hade ofelbart varit liktydigt med expeditio- 

 nens förfelande. När man härvid erinrar sig att det veten 

 skapliga arbetet, som ålåg ledaren, ensamt för sig var af den 

 omfattande art, att det för en person utgjort ett ansträngande 

 arbete, så inses lätt att jag så helt och hållet nödgats egna 

 mina krafter åt företaget, att jag knappast kunnat egna någon 

 tid åt mina personliga intressen. 



Under sådana förhållanden har jag till Polarkommissio- 

 nen hemstält att godkänna de räkningar jag ingifvit hvad be- 

 träffar mina utgifter såsom ledare. Uti dessa räkningar ingå 

 poster för underlättande af arbetet med den utländska korres- 

 pondensen och räkenskaperna. Huru vidlj-ftig korrespondensen 

 var, har jag sökt ådagalägga, och då räkenskaperna, för döds- 

 falls skull, två gånger, nän.digen våren 1883 och våren 1884 



