olika specifika irritabilitefc. — Hvad slutligen den i försöket 

 4 sistnämnda omständigheten beträöar, att torminskning af 

 ström styrkan genom förskjutning af rheokord bygeln icke 

 åstadkommer ryckning, så ligger häri intet öfverraskande; 

 om ryckning i detta fall skulle framträda, så vore den att 

 betraktas såsom en öppnings ryckning; men om öppnings 

 ryckningarna hafva de föregående undersökningarna lärt 

 känna, att för deras framkallande fordras relativt starka 

 strömmar; så mycket mindre skäl är då, att vänta ryckning 

 genom att förskjuta bygeln några tiotal centimeter, så att 

 strömstyrkan minskas. 



Afses sålunda endast de förhållanden, hvarom i denna 

 artikel varit fråga, så måste tvärstrimmig muskel sägas rea- 

 gera för förändring i strömmens täthet på samma sätt som 

 motoriska nerver, enligt den bekanta, af Dubois-Reymond 

 uppställda lagen. 



2. Bestående förkortning i muskeln under den 

 tid strömmen är sluten. 



Att konstant ström vid inverkan på tvärstrimmig muskel 

 icke blott kan reta densamma, utan äfven deri åstadkommer 

 en förkortning under den tid, den är sluten, har först obser- 

 verats af Wundt; och detta fenomen beskrefs af honom åren 

 1858—1859 under namn af „dauernde Verkiirzung", och 

 äfven „dauernde Zusammenziehung" ^), Hvad mina obser- 

 vationer härom beträffa, så kunna de i hufvudsak sägas öfver- 

 ensstämma med Wundfs; den i fråga varande förkortningen 

 framträder efter slutnings ryckningen, den aftager långsamt, 

 om strömmen hålles sluten, men hastigare då strömmen öpp- 

 nas; den visar sig i hvarje fall, der slutnings ryckning fram- 

 träder, och den tillväxer med strömstyrkan. Dessa förhål- 

 landen antyda till en början muskel kurvorna i figurerna 

 la och Ib, som hänföra sig till följande försök; de hithö- 

 rande förhållandena belysa äfven figurerna 2 b, 3 a och 6, 



^) W. Wundt. Ofvan citerade afliandlingar. 





Oi 



