28 



,,De kalla sjöarne äro karakteriserade genom en me- 

 deltemperatur vid tiden för den högsta sommaruppvärmnin- 

 gen, som endast obetydligt afviker från vattnets täthets 

 maximi temperatur, genom värmens hastiga aftagande mot 

 djupet, utomordentlig utveckling af regionen med relativt 

 konstant temperatur, jemförelsevis små variationsextremer 

 inom de enskilda lagren och en särdeles långsam tempera- 

 turgång under årets lopp'-. 



,,De varma sjöarne deremot hafva oftast en från vatt- 

 nets täthetsmaximum betydligt afvikande medeltemperatur, 

 mot djupet ganska likformig värmeförmiuskning, en svagt 

 utvecklad region med nära konstant temperatur — ofta 

 saknas den t. o. m. alldeles — slutligen stora variations ex- 

 tremer och påskyndad temperaturgång i de enskilda lagren'-. 



Ju större och djupare en sjö är och ju mindre tillflö- 

 den den emottager desto mer uppfyller den vilkoren af en 

 kall sjö. Ju grundare en sjö är och ju större vattenmassa 

 den emottager, desto mer närmar den sig genom sina tempe- 

 raturförhållanden de varma sjöarne. 



Denna indelning är i synnerhet af stor betydelse för 

 bedömandet af insjöarnes djurlif. I de kalla sjöarne trifvas 

 nemligen företrädesvis sådana arter, som fordra en låg värme- 

 grad hela året om men icke fördraga stora temperaturvexlin- 

 gar. De varma sjöarne äro deremot mest befolkade af för 

 starka temperaturvexlingar härdiga former eller också af 

 sådana organismer, som utveckla sig om sommaren, då vatt- 

 net nått en viss för olika arter olika värme grad, och till 

 vintern antingen dö ut, efterlemnande vinterägg, som ut- 

 veckla sig följande sommar, eller också under vintern lefva 

 ett dvallif i bottendyn eller i af djuret sjelft bildade cystor. 



De finska sjöar, som jag varit i tillfälle att undersöka, 

 äro alla varma med undantag för den norra djupa de- 

 len af Ladoga och, fastän i mindre grad, Jynkkä viken af 

 Kallavesi, Maaninga sjö och Paanajärvi samt Kuukasjärvi i ryska 

 Karelen. De fyra sistnämnda äro alla mycket smala vatten, der 

 någon svårare sjögång icke kan uppstå. Jynkkäviken, Paana- 

 järvi och Kuukasjärvi äro dessutom omgifna af ansenliga höj der. 



