41 



kallas, antyda att <Ie icke verka alldeles lika, om de ock 

 stå hvarandra mycket nära; många omständigheter tala här- 

 för; till en början visa båda polerna väsendtligen olika egen- 

 skaper i fysikaliskt hänseende; vi hafva derför anledning 

 tro, att de äfven utöfva olika verkan på nerverna; fysiolo- 

 giska undersökningar visa, att äfven så är fallet, t. ex. vid 

 inverkan på smaknerven gifva polerna olika smak; likaså 

 gifva de olika förnimmelser vid inverkan på synnerven; vid 

 inverkan åter på nervstammarna, både motoriska och sen- 

 sibla, förändras irritabiliteten invid polerna i motsatta rigt- 

 ningar, så att den ökas invid ena polen och minskas invid den 

 andra; vidare retas nerverna vid uppkomst af det katelektro- 

 toniska tillståndet och förvinnandet af det anelektrotoniska, 

 men icke tvärtom. Båda polerna visa sålunda flera anmärk- 

 ningsvärda differenser i sina fysiologiska verkningar; och äfven 

 i afseende på de retande verkningar polerna åstadkomma i de 

 preparat här är fråga om, visa sig sådana differenser; under- 

 sökningarna i afseende på rycknings lagen visa, att katelek- 

 trotonisk retning af muskeln inträder vid svagare strömtyrka, 

 än anelektrotonisk; detta inträffar vid inverkan på motoriska 

 stammar, och enligt artikeln 1, afdelningen Be, jemväl vid 

 inverkan på sensibla stammar. En differens emellan båda po- 

 lernas verkningar antyda äfven försöken i artikeln 1, afdel- 

 ningen A; i de undantagsfall, der konstant ström vid slut- 

 ning och öppning framkallar reflexryckningar i enkla reflex- 

 preparat, visa försöken att detta inträffar nästan uteslutande 

 vid strömmens slutning, oberoende riktningen. Förklaringen 

 härför synes oss böra sökas deri, att centralapparaterna, 

 som förmedla retningstillståndens öfvergång från de sensibla 

 till de motoriska banorna, äro mer permeabla för katelektro- 

 toniskt retningstillstånd, än för anelektrotoniskt. I skalan 

 är härmed uppkomst af katelektrotoniskt tillstånd att ställas 

 närmare till induktions ström, än försvinnandet af anelektro- 

 toniskt. Irritamenten antaga sålunda följande ordning: 



värme, 



induktions ström, 



uppkomst af katelektrotoniskt tillstånd, 



