59 



med hvaraudra, så finner man förhöjningen under de 

 mellanliggande etthundra trettiofyra åren hafva varit 2,83 

 fot, motsvarande en sekulär förhöjning stor 2,ii fot. Jem- 

 föras deremot Hällströms och min bestämning med hvar- 

 andra, så får man 1,0 8 fots förhöjning på fyratiotre år eller 

 2,51 fots sekulär förhöjning. Uti en i Öfversigt af Finska 

 Vetenskaps Societetens Förhandlingar införd uppsats „0m 

 Finska kustens höjning under åren 1858 — 1872" har Stats- 

 rådet Moberg medelst minsta qvadratmetoden från femton- 

 åriga observationer beräknat den sekulära förhöjningen 

 för Jungfrusund vara 2,2 o, för Lypertö 2,8 5 och för Lökö 

 3,9 2 fot. Utan att mycket misstaga oss, torde vi kunna an- 

 taga, att medeltalet af dessa tre tal eller 2.9 9 fot utvisar den 

 sekulära förhöjningen i Åbo under perioden 1858 — 1872. 



Ofvan anförda fyra bestämningar af landets sekulära 

 förhöjning invid Åbo, nemligen : 



1,92 fot från observationer 1750 & 1841, 

 2,11 „ „ „ 1750 & 1884, 



2,51 „ „ ,.. 1841 & 1884, 



2,99 „ „ „ 1858—1872, 



tyckas utvisa, att denna förhöjning varit stadd i stigande 

 och i hvarje fall att den är variabel. Professor Hällström 

 kom från de observationer som stodo honom till buds till 

 ett motsatt resultat, nemligen: „att höjningen skett i för- 

 hållande till tiden, hvarföre man bör antaga den jemn och 

 utgörande Vö decimaltum för året". 



Den tillernade limnigrafen i Hangö skall det måhända 

 vara förbehållet att i en framtid afgöra om landförhöjning 

 öfverhufvudtaget är kontinuerlig, eller om den till äfventyrs 

 sker tidtals eller kanske ryckvis. 



-- -e^^ — 



