67 



sympatisk diktarnatur : frisinnadt och öppet träder han inom 

 skrankorna mot hofvets eller de maktägandes, så väl de 

 veridsliges som de andliges, orättvisor, varmhjärtadt och 

 eftertryckligt försvarar han de fattigas och svagas sak mot 

 de rika och manhaftigt låter han sin vredes åskor rulla öfver 

 sedeförderf och råhet. Hans entusiasm och hans goda vilja 

 att ge uttryck åt sina rättrådiga idéer hålla dock icke alltid 

 jämna steg med hans diktarförmåga ty ofta, isynnerhet i de 

 sedelärande poemen, söker man förgäfves hos honom efter 

 poetisk flykt, sammanhållning och klarhet. 



Emellertid är han i hvarje fall remarkabel, redan på 

 den grund att han är den förnämste representanten under 

 sin tid för den nyktra, lärande poesi som å ena sidan tog 

 till tals människans svagheter och hennes pligter gentemot 

 sig själf och mot Gud eller som å andra sidan sökt verka 

 direkt uppfostrande genom att i sina former popularisera 

 tidens vetande. Denna senare riktning är det Guillaume 

 företrädde i sin Bestiaire, genom hvilken han kan anses som 

 epigon till den förste och förnämste diktare på detta om- 

 råde, Philippe de Thaun. 



Les treis vioe, „de tre orden", den dikt, som här nedan 

 publiceras, är att hänföra till den förra af dessa riktningar. 

 Guillaume har till grund för sitt poem lagt följande ord i en 

 skrift af påfven Innocentius III „de miseria humanae condi- 

 tionis": „tria sunt enim quae non sinunt in domo permanere-. 

 fumus, stilhcidium et mala uxor" och genomför detta tema 

 i allegorisk form, sedermera inblandande i sin dikt den under 

 medeltiden ofta använda, ur orientalisk källa stammande 

 parabeln om vandraren och hans fiender enhöringen, draken 

 m. fl. Det hela blir en klagosång öfver menniskans svaghet 

 och hennes strid mot sitt eget kött samt en maning om rätt 

 förberedelse till döden. 



Les treis moz, som jag härmed ofientliggör i trogen ko- 

 pia efter ett manuskript å Biblothéque Nationale i Paris 

 (Ms. fonds fr. 19525, anc, f. S:t Germain 185G) har i sin 



