ni. 



Om kristallernas moiekularstruktur. 



En blick i det inre af kristallen. 



Af 



F. J. Wiik. 



(Föredrag vid Vetensbaps-Societetens årsdag den 29 April 1887.) 



Vid en allmän öfverblick af vår tids naturforskning 

 kan man icke undgå att finna en sträfvan hos denna att 

 mer och mer gå på djupet, att från ytan af tingen söka 

 tränga in i deras inre, och dymedelst söka de dolda orsa- 

 ker, som ligga till grund för de yttre företeelserna. En så- 

 dan sträfvan kan väl icke anses annorlunda än såsom fullt 

 berättigad. Så länge en vetenskap blott håller sig till rent 

 yttre förhållanden, befinner den sig ännu i sitt första pri- 

 mära eller deskriptiva stadium. En vetenskap i egentlig eller 

 högre mening blir den först, då lemnar en närmare förklaring 

 af dessa förhållanden. Det är tydligt, att en sådan förkla- 

 ring till en början måste vara af mer eller mindre hypo- 

 thetisk natur, och det i samma mon mer, ju mera omfattande 

 den är. De vetenskapliga theorierna, likasom vetenskapen 

 i sin helhet äro underkastade den allmänna utvecklings- 

 lagen. I början dunkla och sväfvande blifva de i mon af 

 sin utveckling mer och mer tydliga och bestämda. Ett exem- 

 pel på en sådan theori af större omfattning lemnar den be- 

 kanta Darvinska theorin. Om också mångt och mycket af 

 de förklaringar den lenmat öfver företeelserna i den orga- 

 niska naturen blifvit öfverskattadt, måste dock medgifvas, 

 att den i ett afseende varit af en utomordentlig betydelse 

 för vetenskaperna om denna del af naturen, nämhgen deri, 



