2ö0 



skäl än någon af de andra kan uppställas såsom ett verk- 

 ligt särskildt species. Denna är den s. k. andesinen, som 

 intager den mellersta platsen i fältsspatserien och som, om man 

 afser icke blott molekularvigten utan äfven molekularvolymen 

 eller qvotienten af den förra och spec. vigten kan uttryc- 

 kas såsom en förening af 2 mol. albit -|- 1 mol. anorthit. 

 Det är också sålunda den motsvarande länken i den Tscher- 

 makska fältspatserien uttryckes, och strängt taget är den- 

 na min uppfattning af andesinens större betydelse eller hö- 

 gre grad af sjelfständighet än de öfriga länkarna i albit- 

 anorthitserien egentligen blott en modifikation eller ett till- 

 lägg till den Tschermakska läran. Också har jag lyckan 

 att i afseende på åsigten om andesinens sjelfständighet 

 vara ense med en annan auktoritet i fältspatsfrågan nämli- 

 gen prof. Desdoizeaux i Paris, som i ett nyligen utkommet 

 arbete öfver andesin och oligoklas till fullo ådagalagt sjelf- 

 ständigheten af den tillförene af franska mineraloger med 

 oligoklas sammanstälda andesinen. 



Man kommer sålunda till antagandet af trenne verk- 

 liga plagioklasspecies : albit, anorthit och andesin, af hvilka 

 den sistnämnda utgör en molekularförening af de tvenne före- 

 gående i förhållandet 2:1. Det synes mig. att man här 

 kan finna en analogi mellan förhållandet hos vissa atom- 

 föreningar t. ex. vatten, som med beaktande af atomvoly- 

 men består af 2 atomer väte och 1 atom syre. Likasom 

 man nu i enlighet härmed betraktar vätet såsom enato- 

 migt eller envärdt, syret såsom tvåatomigt eller tvåvärdt, 

 så kunde dessa uttryck äfven användas för att karakterisera 

 albit- och anorthitmolekylens förhållande till hvarandra så- 

 lunda att den förra betecknas såsom envärd, den sednare 

 tvåvärd, motsvarande förhållandet hos de resp. i dem ingå- 

 ende basiska radikalerna den enatomiga natrium och den 

 tvåatomiga calcium, och man kunde häri söka grunden till 

 det förhållande, att i molekularföreningen andesin albiten 

 uppträder såsom en dubbelmolekyl i förhållande till anor- 

 thitmolekylen såsom enkel. 



Detta förhållande står vidare i öfverensstämmelse med 



