272 



neralier, härledda af de bekanta axlarna och vinklarna, äf- 

 vensom på deras reciproka värden kunna tjena till att 

 ådagalägga detta. ^) 



OrthoUas. a : b : c — 0,6585 : 1 : 0,556 ; /? = 63^ 57' 



bl (010) = 1. bi = l. 



abi (nO) = sin 30° 36' = 0,509; abi = 1,965. 



äci (101) = c sin 65° 46' = 0,506; äCi = 1,976. 



cl (001 ) = c sin 63° 57' = 0,499; c^ = 2,004. 



Skapolit. abi = sin 45° =0,7071; ab^ = 1,414 (1) 



abci = abi sin 31° 51' = 0,3647 ; abcj = 2,242 (1,94). 

 Epidot a : b : c = 1,5807 : 1 : 1,8057 ; ^ = 64° 36'. 



cl = c sin 64° 36' =1,681; c^ = 0,6131 (1). 



^) Utgående frän ofvannämnda åsigt rörande förlifdlr-ndet mellan 

 molekularkrafterna liar jag kommit till ett såsom det synes mig ganska 

 enkelt beteckningssätt fur ytnormalerna och dymedelst för sjelfva kristall- 

 ytorna, livilket visserligen i formelt hänseende blott utgör en modifika- 

 tion af det s. k. Millerska, men som kan tillerkännas en verklig reel be- 

 tydelse, i det dessa formler säsom uttrj^ck för molekularkrafterna kunna 

 betecknas såsom dynamiska. Tänker man sig nämligen t. ex. i det rhom- 

 biska systemet tre' olika krafter a^ h^ Ci verkande i ändpunkterna af de 

 tre halfaxlarna eller normalerna (a' , b^ , c^) till pinakoidytorna, så för- 

 hålla sig såsom nämndt dessa kralter omvändt mot de af normalerna repre- 



1 1 1 



senterade afstånden således aj = — , b, = -ri , Cj = — , hvilka noi - 



maler hos kristaller med rätvinkliga axelsystemer sammanfalla med axlarna 

 hos de med snedvinkliga åter lätt kunna från dem beräknas. Dessa kraf- 

 ter kunna likasom de normala afstånden uttryckas genom linier; och sam- 

 mansätter man nu dessa, genom linier representerade krafter, först två 

 och tvä t. ex. aj och bi på vanligt sätt förmedelst kraftparallogrammen, 

 så kommer man till en resultant abj , som står normalt mot den primära 

 prismaytan (HO), och genom upprepad sammansättning till normalerna 

 till sekundära prismaytor: ab^ -|- bj ^ abj (= 120), abj + b^ = abj 

 ^= 130), ab.2 -j- abi = aabj (= 230) o. s. v. Genom att åter samman- 

 sätta krafterna ab^ och Cj eller hvilket är detamma a, -f~ ^'i "i" Cj för- 

 medelst kraftparallelipipeden kommer man till resultanten abcj , gående 

 normalt mot grundpyramidytan (111), och vidare genom sammansättning 

 af denna med aj , abj etc. till de sekundära pyramidytornas norraaler el- 

 ler rättare deras reciproka värden ajbiCi (= 211), aob-jCi (= 221) o. s. v. 

 men då ytorna till läget äro bestämda genom sina normaler, så kunna 

 dessa formler, i likhet med de Millerska äfven representera ytorna sjelfva. 



