2 



iD 



Positiva elementer. 



H = l. 



Li ==G.l 4-1 = 7. 



Na = G.l + 1 + 8.2 = 23. 



Ka = 6.1 + 1 + 2 (8.2) = 39. 



[ Negativa elementer. 



I O =4.3 + 2.2 = 16. 

 JFl =6.3 + 1 = 19. 

 ! Cl = 6.3 + 1 + 8.2 = 35. 

 ^Br = 6.3 + 1+2 (8.2) = 83. 



S = 4.3 + 2.2 + 8.2 = 32. 

 Se = 4.3 + 2.2 +4(8.2) =80. 

 Te = 4.3 + 2.2 + 7(8.2)= 128. 



P = 4.3 + 3 + 8.2 = 31. 



Mg = 6.1 + 2 + 8.2 = 24. 



Ca =6.1 + 2 + 2 (8.2) = 40. 

 Sr = 6.1 + 2 + 5 (8.2)=88. 

 Ba = 6.1 + 2 + 8 (8.2) = 136, 



Mn = 6.1 + 1 + 3 (8.2) = 55. 



Fe = 6.1 + 2 + 3 (8.2) = 56. JMo = 4.3 + 2.2 + 5(8.2)=96. 



Cu = 6.2 + 3 + 3 (8.2) = 63. [Nb = 4.3 + 2 + 5 (8.2) = 94. 



Inäifferenta elementer. 

 N = 6.2 + 2 = 14. 



Be 



Al 

 Au 



9. 



6.1+3\ 



4.2 +.1/ 



2 {Q.2) + 3 = 27. 



14 (6.2 + 2) = 196. 



4.2 + 



4.3\ 



6.2/ 



Q.2 + 8.2 



11. 



= 12. 



28. 



Dessa sålunda theoretiskt deducerade atomvigter öf- 

 verensstämma för det mesta fullständigt eller skilja sig för 

 elementer med större atomvigter blott obetydligt från de 

 empiriska, en del (Cl, Sr, Se, Al, Cu, Au) med jemt 0,5, 

 hvarföre man har skäl att för dem antaga en dubbelatom + eller 

 — 1. För öfrigt kan här naturligtvis icke vara fråga om en 

 närmare förklaring öfver atomernas egentliga väsende, utan 

 blott en sammanställning som möjliggör en komparation mellan 

 de i det föregående anförda ytnormalerna betraktade såsom 

 lineära atommått samt atomvigterna eller rättare de delar 

 af dem, som i kristallografiskt hänseende kunna anses hafva 

 en särskild betydelse eller utgöra hvad man kunde kalla kri- 

 stallostatiska momenter, nämligen de som bibehålla sig kon- 

 stanta i de resp. isomorfa eller, såsom de äfven kunna be- 

 tecknas, homologa grupperna, i förhållande till de variabla 



